Vykdant VLKJS CK III plenumo nutarimą, paskelbusį kukurūzus jaunimo kultūra, tūkstančiai respublikos komjaunuolių ir jaunuolių su jaunatviška energija ėmėsi auginti šią puikią kultūrą. Praėjusiais metais jaunimo jėgomis buvo pasėta 38.000 ha kukurūzų.


Mūsų nejaudina, kad laikas nuo laiko vienoje ar kitoje vietoje, vienoje ar kitoje įstaigoje gali atsirasti savo krašto išdavikas arba svetimos valstybės šnipas. Daugiau susirūpinimo mums kelia mintis, kaip atsargiai reikia žiūrėti į žmones, itin į tuos, kuriems pavedamas atsakingesnis darbas, ypač mūsų krašto apsaugos srityje. Čia turi didelės reikšmės ne tik asmens gabumai, jo pasiruošimas specialybei, — dar didesnės reikšmės turi žmogaus doroviniai privalumai. Tikrai doras žmogus jokiose sąlygose ir už jokius pinigus savo draugų ir savo krašto neparduos. Tiesa, žmogaus dorovinė pusė sunkiau yra pažinti ir įvertinti, negu, sakysime, jo intelektualinė pusė. Užtat kaip tik doroveinei pusei visada tenka duoti daugiau reikšmės.


Tačiau darbinio auklėjimo, meilės darbui ir sąmoningo požiūrio į visuomeninį ūkį ugdymo klausimai, nurodoma nutarime, dar nėra kiekvienos partinės organizacijos dėmesio centre. Nemaža rajono kaimo gyventojų dalis nedalyvauja visuomeninėje gamyboje, yra žmonių, neatsakingai žiūrinčių į visuomeninį ūkį, dirbančių be reikiamos iniciatyvos, nebranginančių žemdirbio vardo.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Šie endekų spaudos puolimai neliko be vaisių. Pirmiausia prieš gudų krikščionis demokratus reagavo Vilniaus arkivyskupas Jalbrzykovskis.


Pietryčių Azijos valstybių asociacijos (ASEAN) šalių vyriausybių vadovai vakar Hanojuje priėmė ekonomikos ir finansų veiksmų planą, turintį stabilizuoti padėtį regione ir padėti geriau stebėti ekonominių ir finansinių rodiklių pokyčius.


Draugai deputatai! Nagrinėjant dabartinę tarptautinę padėti, negalima nepaminėti liūdnų įvykių, kurie kilo Indijos–Kinijos pasienio rajone. Kaip žinoma, ten pasienio konfliktas prasidėjo ne prieš savaitę, ne prieš mėnesį, o dar 1959 metais. Šis konfliktas paskutiniu laiku paaštrėjo ir virto kariniais susirėmimais, kurių metu žuvo tūkstančiai žmonių vienoje ir kitoje pusėje.


Didžiai gerbiamas Pone Prezidente, mūsų vietos storasta, kuris tarp kitko, dar tebegyvena užgrobtame svetimame trobesyje ir nenori jo atiduoti teisėtam savininkui, Tau už valandėlės parodys puikią, tiesa, į kreditą, į mūsų sąskaitą naujai pastatytą didelę ligoninę, bet atsimink, kad tai tik gestas bankroto, kuris puota, gėlėmis ir feierverkais nori pridengti savo skurdą ir stoka pinigų, savo negalėjimą atsiteisti su skolininkais ir bankrotą.


Kunigas Halgy vadovauja tokiam antiprancūziškam judėjimui, kuris veda į separatizmą arba bent į autonomiją. Šis kunigas vokiečių pinigais yra įsteigęs didelį ,,Consortium“ tokiai propagandai.


Džonsonas pareiškė, kad vien per 6 pereitų metų mėnesius Jungtinės Valstybės išsiuntė šalims, „bendradarbiaujančioms laisvojo pasaulio savitarpio gynybos srityje”, įvairios karinės ginkluotės beveik už du milijonus dolerių.


Ne vien Rita Dagytė nusipelnė kolūkiečių pasitikėjimą. Rajone (yra daugiau VLKJS narių, kurie iškelti kandidatais į rajono DZD tarybos deputatus. Tai Medeikių vidurinės mokyklos mokytoja komjaunuolė Stanislava Simoliünaitė, Biržų II vidurinės mokyklos mokymo dalies vedėja Teklė Stanikūnienė. Ji kandidate į rajono DZD tarybą pasiūlyta jau antrą kartą. „Komjaunimo“ ir „Nemunėlio“ žemės ūkio artelių nariai savo reikalų atstovavimą rajono Taryboje patikėjo „Komjaunimo“ kolūkio zootechnikei komjaunuolei Valerijai Marozaitei.


TVF atšaukė savo atstovus iš Baltarusijos


Dainius Žalimas sutiko “Lietuvos aido” skaitytojams papasakoti apie svarbiausias Čečėnijos problemas, V.Grodžio pagrobimo versijas, neseniai įvykusį pasikėsinimą prieš Čečėnijos prezidentą Aslaną Maschadovą.


Kaip pranešė radijas „Svoboda”, prezidentas B.Jelcinas susitikime su Rusijos kariuomenės vadais pareiškė, kad derybose dėl strateginių branduolinių arsenalų sumažinimo JAV siekianti vienšališko pranašumo. Pasak B.Jelcino, Vašingtonas norįs, kad Rusija atsisakytų visų sausumoje dislokuotų strateginių branduolinių raketų su kasetinėmis galvutėmis, o JAV povandeniniuose laivuose dalis tokio ginklo liktų. B.Jelcino nuomone, šiuos nesutarimus pavyksią pašalinti tik jam susitikus su Dž.Bušu Vašington


Prancūzijos vyriausybė birželio mėn. 5 d. nutarė, kad tarptautinio bendradarbiavimo rėmuose ir sutartinai su suinteresuotomis valstybėmis, Rytų problema visumoje turi būti pateikta apsvarstyti 5 didžiosioms valstybėms — JAV, Anglijai, TSRS, Prancūzijai ir Kinijai.


Maskvos Leningrado stotyje Indonezijos prezidentą lydėjo TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininko pavaduotojas M. P. Tarasovas, Tarybų Sąjungos maršalas V. D. Sokolovskis ir kiti oficialūs asmenys, o taip pat tarybinės spaudos atstovai. (TASS-ELTA).


- Kad jau užsiminėte apie partijas, tai apie vieną iš jų - LDDP - pakalbėkime plačiau. Ar Jums neatrodo, kad lengviausias būdas už praeities „paklydimus” gauti indulgenciją, buvo partijos paleidimas? Dabar ji lyg ir neverčiama užsidėjo erškėčių vainiką, nors puikiai suvokia, kad užuojautos vargu ar sulauks…


Rusijos prezidentas leido suprasti teikiąs pirmenybę draugiškai diplomatijai, o ne kariniams grasinimams ar ekonominėms sankcijoms.


Buvo nutarta išplėsti mokslinį bendradarbiavimą ir pasikeitimą mokslininkais, specialistais, studentais ir moksline literatūra.


Kol kas šie žmonės valdo tik Baltarusiją.


Po to Lietuvos TSR Aukščiausioji Taryba pereina prie sekančio darbų tvarkos punkto - Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsakų tvirtinimo.


Alžyro vyriausybė europiečiams šalies gyventojams suteikia visas garantijas. Jie galės prisiimti Alžyro respublikos pilietybę, jeigu jie to pageidaus. Apsispręsti europiečiams suteikiama treji metai. Per tuos trejus metus europiečiai naudosis visomis Alžyro piliečių teisėmis. Jeigu, praėjus trejiems metams, jie nepanorės tapti Alžyro piliečiais, galės gyventi Alžyre užsieniečių teisėmis.


Pernai į atsargą buvo išleista apie 200 tūkst. kariškių.


Kad vokiečių vyriausybė gaus nemažą daugumą per antrą Youngo plano įstatymų skaitymą, paaiškėjo anksti posėdy, kada centro partijos vadas pranešė, kad centras balsuos už įstatymus. Bavarijos liaudies partija nuo balsavimo susilaikė. Vyriausybė gavo mažiau balsų dėl likvidacinės sutarties su Lenkija todėl, kad tam tikras skaičius liaudies partijos atstovų balsavo su opozicija.


Šis Radeko laiškas rodo, kad Stalinui dar nepavykę galutinai sunaikinti opozicijos. Eina gandų, kad Stalinas buvęs atsikvietęs Trockį Maskvon pasikalbėti ir siūlęs jam įvairias aukštas vietas, kad tik jis atsisakytų ir pasitrauktų iš opozicijos. Trockis tačiau nesutikęs to padaryti, ir todėl buvęs atgal ištremtas į Turkestaną.


Savo posėdyje gegužės 19—20 d. d. Eskilstune (Švedija) pasiruošimo pasauliniam kongresui už visuotinį nusiginklavimą ir taiką tarptautinis komitetas pavedė man kreiptis į šių vyriausybių vadovus ir paprašyti, kad jie raštiškai arba per atsiųstus atstovus nurodytų pasauliniam kongresui savo pažiūras į visuotinio ir visiško nusiginklavimo problemą ir į tai, kaip geriausia įveikti kliūtis, trukdančias išspręsti šią problemą.


- Rytų Lietuvos kultūra, už Respublikos ribų gyvenančiais vietiniais lietuviais rūpinasi ir ministerijos, ir kitos valstybės įstaigos…


Eizenhauerio kalboje nebuvo jokių naujų teiginių, kurie leistų spręsti, kad pasikeitė JAV užsienio politikos kursas. Kalba neišėjo už Daleso „šaltojo karo” politikos ribų.


Paprašytas pakomentuoti Vilniaus 1-osios apylinkės teismo sprendimą panaikinti Vilniaus rajono tarybos ir savivaldybės sprendimus, kuriais siekiama įteisinti dvikalbystę, Lenkijos premjeras atsakė, jog ta tema nebuvo diskusijų, nes “tai yra smulkmeniškas reikalas, kurį reikia išnagrinėti tiesiogiai darbiniu būdu kalbantis”. Lenkijos atstovus tai domina, bet dviejų šalių Vyriausybių tarybos posėdžio protokole tai nebus pažymėta.


Niekados, žmogus, nesutiktum, jeigu išgirstum kalbant, kad mūsų opozicija, kaip kairioji, taip ir dešinioji, nėra lietuviška, nėra patriotiška. Mūsų opozicijoje, jeigu jau ne visi, tai bent daugumas, yra geri lietuviai, geri patriotai. Kritiškesnis skaitytojas, gal, neiškentęs, paklaus: tai kaip gi opozicijos žmonės, būdami geri lietuviai ir patriotai, gali nuolat laikyti tą liniją, kurią jie faktinai dabar laiko? Kaip jie gali vien tik viską neigti ir neigti, kas dabartinės pozicijos yra daroma? Iškelti klausimai nėra taip lengvi. Viena, nelengva logiškai suprasti ir išaiškinti, kaip tie, kurie krikščionybės mokslą pripažįsta ir jo laikytis norėtų, gali ranka į ranką eiti su tais, kurie krikščionybę neigia; kurie apie Kristaus Bažnyčią nuolat prasitaria, kad ją bekylanti, arba, geriau – pakilusi kultūra turės perblokšti? Antra. Gadynėje, kada visu frontu eina atkakliausia, stačiai žutbūtinė kova tarp krikščionybės ir pozicijos užleisti nenorinčios naujųjų laikų pagonystės nesirūpinti stačiai ir atvirai stoti į eiles to, kurie krikščionybę gina; rašyti pagautos aistros ar pykčio straipsnius, kuriuose nėra tiesos, kuriuose nėra krikščioniškos dvasios – juk tai yra lygu krikščionybės griovimui. Nejaugi vienas dalykas yra norimas, pageidaujamas, o antras daromas? Nejaugi mūsų laikais kartotųsi Babelio bokšto darbininkų istorija? Mūsų giliu įsitikinimu, tokiais metodais šiandien aktualūs religiniai klausimai pas mus nėra gilinami, bet griaunami.


Lietuvos KP Centro Komitetas, sutinkamai su TSKP CK nutarimu „Dėl pasiruošimo Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos 40-ųjų metinių minėjimui”, nutaria:


Ko gero, vienintelė sritis, kurioje Lukašenkai dirba tik profesionalai, tai specialiosios tarnybos.


Ne, saugumo tai nedidina, veikiau atvirkščiai.


Tad Indija akivaizdžiai siekia turėti naudos iš Rusijos ir JAV varžybų.


Masiškai žudydami Lietuvos žmones, hitlerininkai tūkstančius Lietuvos jaunuolių ir merginų vežė į katorgą ir pražūtį į Vokietiją. Lietuvos valstiečiai buvo išvaromi iš ūkių, o į jų vietas atvažiuodavo tūkstančiai kolonistų vokiečių.


Jei valdyti be seimo, tai reikėjo seimas visai paleisti. Pilsudskininkai, matyti, bijo ir vienos ir kitos alternatyvos.


Į visas pretenzijas buvo atsakoma vienodai: “Mūsų požiūris į Kaspijos statusą visiškai atitinka tarptautines normas ir esamus precedentus”.


Pas mus ginčijamasi ir ruošiama vieši disputai klausimu: yra ar nėra parlamentarizmo krizės. Visai be reikalo šitas klausimas norima generalizuoti. Ji generalizuoti būtų vistiek kaip generalizuoti, pavyzdžiui, klausimą: yra ar nėra finansinė krizė. Sunku būtų tvirtinti, kad Anglija gyvenanti parlamentarizmo krizę. Bet lygiai sunku būtų sakyti, kad parlamentarizmo krizės nėsą Prancūzijoj. Keturios valdžios per šešis mėnesius, tai vis dėlto nėra normalus valstybės gyvenime reiškinys ir parlamentarizmui garbės nedaro, ypač prisiminus, kad Londone tuo pačiu laiku eina labai svarbi Prancūzijai konferencija, Vokietijoj svarstoma Young'o reparacijų planas, Ženevoj norimą užiničiuoti muitų paliaubas ir nusiginklavimą.


P. Litauer'is atvažiavo su visu vagonu literatūros. Kontinental viešbuty jis pasisamdė net tris kambarius. Pas jį spaudos atstovų centras. Jis visiems noriai dalina gausią literatūrą, kurią atsivežė. Propaganda didelė. Lenkai moka panaudoti kiekvieną progą. Kiek šis mokėjimas proga naudotis sekasi – visai kitas klausimas.


Iš čia kyla uždavinys – visokeriopai stiprinti visą organizacinį ir masinj-politinį darbą.


Prezidentas Borisas Jelcinas vakar pareiškė, kad pastaraisiais mėnesiais Rusijoje blogiau surenkami mokesčiai, ir pagrasino griežtomis priemonėmis, net baudžiamosiomis bylomis tiems, kurie nesumokėjo daug mokesčių.


Šiuo pagrindiniu dabarties klausimu, nurodė J. Paleckis, tarybiniai žmonės ir Tarybų Sąjungos vyriausybė vieningi. Kad pasaulinis termobranduolinis karas neužgriūtų tautų baisiausiomis nelaimėmis, reikia jam užkirsti kelią dar prieš tai, kol pradės sproginėti bombos. Geriausias ir patikimiausias būdas padaryti, kad bombos būtų nekenksmingos, — jas sunaikinti. Pasaulis be karo — tai pasaulis be ginklų.


Naujas mokslo pakilimas prasidėjo, kai ėmė vystytis miestai, pramonė, prekyba. XV amž. viduryje sudarytas kinų enciklopedijos žodynas „Jun le da din“, kurį sudarė net 11.095 tomų. Kitos tokios enciklopedijos dar nėra buvę niekur. Joje surašyta visų istorijos filosofijos veikalų santraukos, rašytojų kūriniai, poezijos antologijos, žinios iš astronomijos, geografijos, gamtos‑matematikos, medicinos, technikos ir žemės ūkio. XVIII amž. iš tos enciklopedijos buvo sudarytos mažesnės populiarios enciklopedijos. Bet ir ši „mažoji“ enciklopedija turėjo 385 tomus.


Paskutiniame įstatyme dėl KGB vertinimo nusikalstama organizacija pripažįstamas tik SSRS valstybės saugumo komitetas, tuo tarpu pats gyvenimas reikalauja įvertinti visas okupacines žinybas ir institucijas (tokį sąrašą reikėjo turėti iškilus insinuacijoms dėl nukentėjusių asmenų valstybinių pensijų).


Tomis pat žiniomis, Egipte sparčiai plečiasi nedraugingumas anglų atžvilgiu. Nacionalistinė egiptiečių partija grasina pradėti prieš anglus tokį pat judėjimą, kokį sukėlė Gandhi Indijoj ir paskelbti anglų prekių boikotą


Ne šiaip sau jis prieš susitikimą su Lukašenka pareiškė, kad, turėdamas galvoje Baltarusijos prezidento amžių, negali atmesti kvietimo aplankyti jį Minske.


Geriausieji rusų tautos žmonės padėjo lietuvių tautai kovoti dėl savo teisių ir laisvės. Kai lietuviams carizmo buvo uždrausta spauda, Petrapilio Mokslų Akademija išleido didžiojo lietuvių tautos poeto Donelaičio poemą „Metus“ lietuviškais rašmenimis, o Kazanės universitetas išleido didžiulius lietuvių liaudies dainų rinkinius. Kilęs Rusijoje 1905 metais revoliucinis sąjūdis padėjo lietuviams susigrąžinti spaudą ir įsivesti lietuvių kalbą į mokyklas. Rusų tauta, nuversdama carizmą ir įvykdydama Didžiąją Spalio Revoliuciją, išvadavo nuo carizmo jungo ir lietuvių tautą. Per amžius lietuviai bus už tai dėkingi didžiajai rusų tautai.


Pirmą kartą, rengiant ekonominius Lietuvos ir Rusijos susitarimus, dalyvauja užsienio ekspertai. V. Navicko iniciatyva į Vilnių pakviesti du Europos politikos studijų centro Briuselyje ekspertai, dirbantys EB programose, teikiant paramą buvusios TSRS respublikoms.


Dėl nepriklausomybės negali būti dviejų nuomonių.


Reakcijos metais Latvijos krašto socialdemokratija buvo žiauriai persekiojama. Daugelis šios organizacijos narių, gelbėdamiesi nuo persekiojimų, slapstėsi Lietuvoje ir čia, drauge su lietuviais, tebekovojo toliau.


Deja, mūsų tarybinio aparato darbuotojų tarpe pasitaiko žmonių, kurie nekreipia dėmesio į šią elementarinę tiesą, kurie, sudarydami savo žinioje esantį tarybinį aparatą, užmiršta klasių kovos buvimą arba taikstosi su įvairiais antitarybiniais elementais, varančiais mūsų ūkinėse, kooperatyvinėse ir tarybinėse organizacijose kenkimo darbą, po „nepakeičiamų“ specialistų priedanga. Prie ko priveda tokia trumparegė politinį budrumą praradusi politika, ryškiai rodo nemaža pavyzdžių. Štai, Utenos apskritis. Kuo, jei ne taikstymusi su klasiniu atžvilgiu priešiškais elementais galima paaiškinti tokius faktus, kad šios apskrities Debeikių valsčiuje ilgą laiką „veikos vienos apylinkės pirmininku buožė Zaviša, buvęs 50 ha ūkio savininkas, kad Utenos valsčiuje tokias pat pareigas ėjo buožė Pakalnis — 30 ha ūkio savininkas, ne tik pats sabotavęs privalomuosius pristatymus valstybei, bet ir trukdęs juos atlikti savo apylinkės valstiečiams. Argi po to nuostabu, kad šios taikstymosi politikos rezultate Utenos apskritis metinį grūdų paruošų planą rugsėjo 20 d. buvo įvykdžiusi tik 10,3%? Argi ne dėl to paties taikstymosi su buožiniais elementais Utenos valsčiaus buožė Kazys Matulėnas — 93 ha ūkio savininkas, išskirsčius jo ūkį 7 naujakuriams, išsigudrino priversti naujakurius dalintis su juo pusiau derlių? Panašių faktų yra ir Anykščių, ir Debeikių, ir kituose Utenos apskrities valsčiuose. Visa tai buvo žinoma buvusiai Utenos apskrities vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojai drg. Puteikytei, o ji užuot kovojusi su buožinių elementų įsigalėjimu, taikstėsi su jais. Tokios trumparegės, nebolševikiškos politikos rezultate Utenos apskrityje ne tarybiniai organai sustiprėjo, o suaktyvino savo žmogžudišką veiklą buožiniai nacionalistiniai elementai.


Baigdamas drg. N. S. Chrusčiovas palinkėjo Vokietijos Demokratinės respublikos darbo žmonėms naujų laimėjimų didžiojoje socializmo statyboje Vokietijos žemėje ir paskelbė sveikinimą Tarybų Sąjungos — Vokietijos draugystei, Tarybų Sąjungos tautoms, kurios su Lenino vėliava sėkmingai sprendžia istorinius komunizmo pastatymo uždavinius.


1926 m. gruodžio 30 d. seime socialdemokratų atstovė Purėnienė buvo priversta prisipažinti, kad liaudininkai nuvalė kelią fašistiniam perversmui ir, kreipdamasi į Voldemaro vyriausybę, pareiškė:


Visame kontekste šie klausimai iki šiol nėra labai aiškūs ir vargu ar kada išaiškės.


Prieš pasikalbėjimą su Briandu Seipelis ilgai kalbėjosi su Italijos delegacijos pirmininku Scialoja.


Ir dar viena įdomi paskutinės festivalio dienos žymė. „Maskvos” viešbučio vestibiulis. Spaudos centras. Vakarykštė diena buvo ypač įtempta 150-ojo ryšių skyriaus darbuotojams. Įvairių laikraščių, agentūrų, televizijos kompanijų korespondentai davė paskutines telegramas apie jaunystės šventę.


Tada užteko pasakyti, kad laikraštis ”Tiesa” rašo netiesą, todėl neprenumeruokite šito laikraščio!


“Susitarėme, kad kitą savaitę Prezientūros atstovai susitiks su koalicijos partneriais ir aptars kai kuriuos šio įstatymo straipsnius”, - vakar po susitikimo su Prezidentu sakė Tėvynės sąjungos frakcijos Seime seniūno pavaduotoja Rasa Rastauskienė.


Ambasadorius įteikė N. Chruščiovui asmeninį Japonijos ministro pirmininko Hajato Ikedos laišką. Šiame laiške Japonijos ministras pirmininkas praneša, kad vyriausybė pareiškė protestą prieš Jungtinių Amerikos Valstijų nutarimą atnaujinti branduolinius bandymus atmosferoje ir prašo Tarybų Sąjungos vyriausybę padėti visas pastangas, kad būtų greitai susitarta uždrausti branduolinio ginklo bandymus.


Ilgiausių metų, sveikatos ir jėgų linki tarybų liaudis draugui Stalinui. Su juo, jam genialiai vadovaujant mes praėjome nematytojo karo audras. Su juo, jam išmintingai vadovaujant, tarybų liaudis atsieks naujus laimėjimus, toliau stiprins karinę ir ekonominę tarybinės valstybės galią, atsieks tolesnį mūsų Tėvynės suklestėjimą.


Būtent tada šis inteligentas ir intelektualas, kaip jį vadina “Moskovskije novosti”, į vieno korespondento klausimą atsakė: “Jeigu po branduolinio karo mūsų planetoje liktų ne daugiau kaip dešimt žmonių, tai bus mūsų, sovietiniai, žmonės!”


Pasak jo, G.Ulmanio laiške nebuvo jokių nerealių reikalavimų, o tik siūlymas glaudžiau bendradarbiauti vykdant panašius projektus ir atsižvelgti į tarptautinių konvencijų reikalavimus.


Nepakankamai rūpinasi demobilizuotųjų buities reikalais daugelio įstaigų ir įmonių vadovybės.


Pagal 1992 m. įvestas ir kitais metais dar labiau sugriežtintas sankcijas uždraustas oro susisiekimas su Libija, įvestas ginklų embargas, užšaldytos kai kurios Libijos sąskaitos užsienio bankuose, uždrausta tiekti jai tam tikrą naftos pramonės įrangą.


Priešingai, reikėtų mus kaltint, jei mes pareigūnus vertintume pagal asmenines simpatijas.


Todėl ir nebuvo jokių ambicijų ar noro pasirodyti su savo vėliavėle.


Pasak “Izvestijų”, iki 1991 m. Ivangorodas faktiškai buvo Estijos miesto Narvos priemiestis.


Juk Rusija pasaulio finansų sistemoje reiškia palyginti nedaug.


Baigdamas, Žakas Diuklo pasakė, kad fašizmo pavojų šiuo metu kelia ne tik OAS, bet ir pati valdžia bei jos pobūdis, nes ji vis labiau fašizuoja valstybinį aparatą, smaugia demokratines laisves.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Tai tokia padėtis valsčiuose, kuriuos partijos apskrities komitetas nurodo kaip priešakinius. Aišku, kad kituose valsčiuose popierizmo ne mažiau, o daugiau.


Tai bus pirmas pilnavertis jų susitikimas nuo 1997 metų kovo, nors prezidentai per tą laiką kelis kartus trumpai susitiko, pavyzdžiui, gegužės mėnesį per Didžiojo aštuoneto ekonomikos forumą Birmingame, Anglijoje.


Dabartinėmis sąlygomis galima efektyviausiai organizuoti gamybą tik įdiegiant automatiką, stovines linijas ir kitus pažangius metodus, kurie įgalina gaminti daug geros kokybės produkcijos, geriau naudoti darbo jėgą ir žaliavą. Tik tokiu būdu galima be paliovos kelti darbo našumą, mažinti produkcijos savikainą, greičiau kaupti lėšas, be ko negali


Maskvai reikalinga Astana, tačiau ir Kazachstanui be Rusijos nelengva.


1. Klausimas: Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjunga pareiškia, kad Jungtinės Valstybės ruošiasi vesti branduolinį karą. Ar tokiu atveju šis pareiškimas reiškia, kad Jūs, kaip Komunistų partijos Pirmasis sekretorius, turint galvoje tai, kaip Jūs vertinate Tarybų Sąjungos ir Jungtinių Valstybių ideologinius prieštaravimus, laikote karą neišvengiamu?


Latvių spauda visuomet megindavo įrodinėti, kad Lietuva savo užsienio politikoj yra izoliuota. Bet dabar visi pažymiai rodo, kad pačios Latvijos užs. politika atsidūrė „splendid isolation“ stovy. Tas splendid isolation kilo iš to, kad latviai buvo prieinami kugždėjimams iš šalies. Alienus.


Susitarimas nustato, kad repatrijuotis turi teisę lenkų tautybės asmenys, kurie iki 1939 metų rugsėjo 17 d. buvo Lenkijos piliečiai. Repatrijavimas vyks iki 1958 metų gruodžio 31 d.


Jai būtina žinoti, ant kokios kortos galima statyti.


Bet dar pernai Jūs buvote šiuo pareigūnu patenkintas.


Tuo pačiu metu „demokratai“ iš laikinosios vyriausybės pradėjo derybas ir su poniškąja Lenkija dėl lenkų kariuomenės įvedimo į Lietuvą kovai prieš Tarybų valdžią. Baltosios lenkų kariuomenės atstovas Gurko vadinamajai „Lietuvos Valstybės tarybai“ oficialiai pasiūlė lenkų baltagvardiečių pagalbą kovai prieš Lietuvos liaudį. Priimtas tuometinio ministerių tarybos pirmininko Voldemaro ir „Valstybės tarybos“ vicepirmininko Šilingo, Gurko gavo atsakymą, kad „Lietuvos valstybė prielankiai galėtų priimti brolišką Lenkijos pagalbą“ („Laikinosios Vyriausybės Žinios“ Nr. 2 — 3).


Krikščionių tautininkų atstovo Czarneckio darbu seniai nepatenkinta ne tik UW, bet ir beveik visa AWS.


Mūsų socialistinė Tėvynė, įžengusi i keturiasdešimtuosius savo gyvavimo metus, rodo visam pasauliui savo didžia, gyvybinga jėga. Neišmatuojamai pakilo Tarybų Sąjungos tarptautinis autoritetas. Tarybų Sąjunga, jos nuolat auganti ekonominė ir gynybinė galia yra svarbiausias taikos veiksnys. Žengdama visos pasaulinės socialistinės stovyklos priekyje, tarybinė liaudis vieningame fronte su didžiąja kinų tauta, su kitų liaudies demokratijos šalių darbo žmonėmis, remiama visų dorųjų žemės rutulio žmonių, kovoja už tarptautinio įtempimo sumažinimą, už tvirtos ir ilgalaikės taikos užtikrinimą pasaulyje. Socialistinė stovykla yra kaip niekada stipri ir galinga, į ją sudužo ir suduš bet kokie imperialistų išpuoliai.


Mano pirmtakūno J. E. Jonkheero Beelaerts van Blokland rugsėjo 8 d. patiektam tarybos posėdžiui raporte, kurį taryba po diskusijų priėmė dėmesin, be kita ko buvo įskaitoma:


Paklaustas, ar nenorėtų bolotiruotis kandidatu į Lietuvos prezidento postą, V. Adamkus atsakė, kad šiuo metu tai nerealus klausimas. Lietuvai, matyt, reikėtų žmogaus, kuris kartu su tauta būtų iškentėjęs visus tuos 50 metų. Kartu pastebėjo, kad iš prezidento tikėtis stebuklo, visų problemų išsprendimo taip pat neverta.


Paskelbus nusikalstamomis atitinkamas organizacijas ir struktūras, logiškai išplauktų kiti teisės aktai, tarp jų nepriklausymo, nedalyvavimo nusikalstamoje organizacijoje sąlyga norintiems eiti tam tikras pareigas.


Piteris Aiginas įsitikinęs, kad kovojant su korupcija pirmiausia būtinas viešumas priimant sprendimus, pavyzdžiui, skirstant valstybės lėšas (taip pat ir Tarptautinio valiutos fondo paskolas).


Savo ruožtu oligarchai, jeigu Jelcinas imsis tokios iniciatyvos, žada skirti šiek tiek pinigėlių.


Vis dažniau laisvojoje ekonominėje zonoje“Jantar” registruojamos įmonės, turinčios 100 proc. Vokietijos kapitalo.


Mūsų draugystė su Jugoslavija pagrįsta didžiaisiais socialistiniais principais, visišku lygiateisiškumu, kiekvienos valstybės suverenumo gerbimu, socializmą kuriančių, atkakliai kovojančių už taiką visame pasaulyje šalių savitarpio parama.


Tarp nuteistųjų du Dr. Riclin ir mokytojas Rossé, naujai išrinktieji Prancūzijos parlamento nariai, kurie, matyt, savo kaltę atlikinės atostogų metu, kaip tai daro nuteistieji komunistai atstovai: prasidedau atostogoms iš parlamento traukia į Santé kalėjimą.


Skirtumas tarp Bažnyčios ir Valstybės, — kaip dviejų realybių, viena greta antros esančių, yra pačios krikščionybės įvestas dalykas. Ir šis Bažnyčios ir Valstybės skirtumas pačios krikščionybės visais amžiais buvo pripažintas. Bažnyčia visada ir visur, kur tik ji bepasireikšdavo, atstovaudavo dvasiškus žmonijos reikalus, o Valstybė — žemiškus, kūniškus.


Gesas Holas nurodė, kad kelionės metu ir ypač jam būnant Kalifornijos valstijoje, Amerikos „ultros“ mėgino organizuoti plačią kampaniją, siekdami neleisti, kad paprastieji amerikiečiai išgirstų Komunistų partijos atstovo kalbą. „Tai buvo ne vien tik paprastas mėginimas neleisti man kalbėti, – pažymėjo Holas. – Tai buvo daroma aiškiai ketinant sukelti masinę antikomunistinę isteriją. Bet šis kėslas sužlugo. Aš kalbėjau Kalifornijos universitete. Masinė isterija šalyje nepaplito“.


Maža iniciatyvos rūpintis Tėvynės gynėjais ir jų šeimomis teparodė Trakų apskrities vykdomasis komitetas.


Tačiau šiuos ir kitus pasiūlymus nusiginkluoti, sudaryti centrinėje Europoje beatominę zoną ignoruoja VFR vyriausybė, kuri toliau vykdo nežabotų ginklavimosi varžybų politiką. VDR vyriausybė, pažymima pareiškime, ir toliau iš visų jėgų stengsis, kad abi Vokietijos valstybės nusiginkluot


Vokiečių liaudies partija pasitrauks iš vyriausybės?


„Ne vieta tau, Jogaila, tame soste, Kur tavo bočius didis Gediminas Sėdėjo kitą kart ir savo krūtine Lietuvių žemę dangstė nuo kryžiuočių. O tu dabar su jais slapta bučiuojies Ir sutartis su jais darai“. (Maironis, III t., 181 psl.) Vėliau, kaizerinės okupacijos laikais, kada lietuvių tauta atkakliai kovojo prieš kaizerinius okupantus ir grobikus, išdavikiškoji smetoniškoji taryba pardavė Lietuvą kaizeriui ir Lietuvos karaliumi pripažino kaizerinę išperą Urachą. Kaizerinių grobikų pralaimėjimas pirmajame pasauliniame kare neleido Urachui įsigalėti Lietuvoje, kaip to siekė lietuvių tautos pardavikai, tačiau vokiškieji grobikai nesiliovė kėsinęsi į Lietuvą, o jiems talkininkavo jų agentai Lietuvos viduje.


O jau kitą dieną po raudonomis vėliavomis šalia jų atsistojo ir Maskvos kairieji.


Vedinas atgal nepriimta savo švogerka Bartnikas vėl slaptai patekęs mūsų pusėn. Jadvyga Sadonytė — namon pas tėvus, o Jurgis Bartnikas šį kartą — net tiesiog į Kauną. Čia jis iš seniau pažinojęs vieną šarvuočių rinktinės puskarininkį. Pasistengęs su tuo puskarininkiu susitikti. Gana ilgai pasikalbėję apie šį, apie tą. Galop Bartnikas paguodęs jį, girdi, sunki esanti puskarininkio dalia — nuolat pinigų stingą ir todėl esą sunku gyventi. O čia, girdi, jei tas puskarininkis suteiktų jam tam tikras žinias apie savo dalį ir bendrai apie kariuomenę, tai galėtų gauti už jas tam tikrą atlyginimą, girdi, galėtų lengvai pinigo pasidaryti…


Vadinamųjų “energingų priemonių” pakete, be kita ko, numatyta sparčiau liberalizuoti prekybą bei skatinti investicijas, tikintis, kad tai padės atgaivinti ASEAN šalių ekonomiką.


Generolas de Golis, sakoma pareiškime, patvirtino ketinąs nauju plebiscitu sustiprinti autoritarinį dabartinio režimo pobūdį. Pažeisdamas savo paties konstituciją, jis nori pateikti referendumui klausimą, kaip turi būti renkamas respublikos prezidentas. Valstybės vadovas, kuris jau dabar turi pernelyg didelius įgaliojimus, išrinktas visuotiniu balsavimu, galėtų „tautos vardu“ stoti prieš rinktus nacijos atstovus. Tuo būdu, Prancūzijai iškyla rimtas pavojus.


Notoje pažymima, kad Amerikos kariškiai neketino pažeisti Irano suvereniteto.


Vakar Irako viceprezidentas Taha Jasinas Ramadanas pareiškė neabejojąs, kad JAV kada nors puls Iraką.


Žaliąja vyriausybine juosta automobilių kortežas pasuko Maskvos link. Aukščiausiosios Tarybos pirmininkas ir jį lydintys asmenys apsistojo Lietuvos ambasados svečių namuose.


Būdingą poziciją užėmė JAV atstovas Stivensonas, kuris vienodai traktavo tiek agresorių, tiek ir jo auką. Pasiūlęs atidėti Saugumo Tarybos posėdį, kol atvyks į Niujorką SNO komisijos paliauboms Palestinoje stebėti štabo viršininkas fon Hornas, Stivensonas ragino tiek SAR, tiek ir Izraelį vykdyti paliaubų susitarimą.


Stambulo laikraščiai pripažįsta, kad daugelis vengrų pabėgėlių, atvykusių į Turkiją, nori grįžti į Vengrijos Liaudies Respubliką.


Šiandie, gruodžio 17 dieną, visoms kariuomenės dalims ir įstaigoms paskaitytas Respublikos Prezidento raštas mūsų kariuomenei, kurį čia ištisą atspausdiname.


Dabar Amerikos laikraščiai reiškia savo pasitenkinimą Vakarų Vokietijos rinkimų baigtimi. Paskui juos skuba Vakarų Europos, tame tarpe Prancūzijos, spauda, kurios puslapiuose rašo tokie sąmokslo su vokiečių militaristais veteranai, kaip Fransua Ponsė, savo laiku keliaklupsčiavęs prieš Hitleri, o dabar liaupsinantis Paryžiaus laikraštyje „Figaro” Adenauerį.


Prof. Voldemaro gili kalba, pasakyta T. S. asamblėjoj, aiškiai parodė Lietuvos susidomėjima Tautų Sąjungos darbais ir susirūpinimą taika. Jis kėlė aikštėn savitarpinio pasitikėjimo reikalingumą, siūlydamas eiti nuo žodžių prie darbų.


Respublikos jaunųjų kukurūzų augintojų sąskrydis įsitikinęs, kad visi kolūkių, MTS, tarybinių ūkių komjaunuoliai ir merginos, aukštųjų ir vidurinių mokyklų moksleiviai, įkvėpti istorinių partijos XX suvažiavimo nutarimų, aktyviai dalyvaus sprendžiant partijos ir vyriausybės iškeltus uždavinius žemės ūkyje. Jaunimas drauge su visa liaudimi aktyviai dalyvaus kovoje už šios naujos žemės ūkio kultūros aukštus derlius ir tuo prisidės prie stiprios pašarų bazės gyvulininkystei sudarymo.


D.Kuodytė sakė, jog nėra pakankamai medžiagos, kad būtų įmanoma nustatyti, kuris kagėbistas vertas įstatyme numatytų išimčių.


PRIEŠ dvidešimt vienerius metus, tarptautinio imperializmo išugdytas ir nukreiptas, hitlerinis fašizmas pradėjo kruvinų, šiurpių nusikaltimų kupiną avantiūrą prieš mūsų socialistinę Tėvynę.


Rugsėjo 30 dieną pasibaigus finansiniams metams, Disnėjaus studija pranešė gavusi 508,2 milijono dolerių pajamų, beveik 60 procentų daugiau nei praėjusiais metais.


Orkestras groja maršą. Tūkstančiai jaunųjų leniniečių išsirikiuoja Lenino aikštėje. Trimitininkai skelbia: „Dėmesio! ˮ


Gali pasireikšti ir atskiros vietininkiškumo tendencijos, mėginimai sudaryti uždarą ūkį, ūkininkavimo klausimus spręsti tik vadovaujantis apribotais vietiniais uždaviniais.


Valstybės departamento atstovas tvirtai pareiškė, kad Vašingtonas imsis žygių prieš Iraką, jei laikys juos reikalingais.


Vienas korespondentas paprašė prezidentą pakomentuoti JAV valstybės sekretoriaus D. Rasko kelionės į Europą rezultatus ir, konkrečiai, pasakyti, ar Jungtinių Valstijų vyriausybė sutinka su Prancūzijos ketinimu suformuoti savas branduolines pajėgas ir ar Amerikos Vyriausybė sieks koordinuoti ir įtraukti šias branduolines pajėgas į NATO sistemą.


Aleksandras Lebedis šią savaitę galų gale pareiškė, kad balotiruosis, “jeigu pasikeis politinė padėtis”.


Svarbiausią reikšmę toliau vystant sąjunginių respublikų ekonomiką ir kultūrą turės naujai sudarytoji Tautybių Tarybos Ekonominė komisija, kurioje atstovaujamos visos sąjunginės respublikos.


Akivaizdoj tokių sumetimų, mums yra svarbu pasirūpinti, kad Amerikos lietuviai nepakliūtų į lenkų kilpas. Čia dar reikia pabrėžti, kad susisiekimo klausimas tarp Lietuvos ir Amerikos mums yra priimtinas tik vienoj plotmėj, būtent, kad tai būtų TIESIOGINIS jūrų susisiekimas tarp Klaipėdos ir Amerikos uostų. Tokio susisiekimo šiandien iš lenkų rankų mums neprivalu priimti. Todėl ir tie Amerikos lietuviai, kurie jau yra nusipirkę laivakortes minėtais laivais, privalo pasistengti jas pakeisti ir įsigyti laivakortes tokių linijų, kurios palaikys tiesioginį susisiekimą tarp Amerikos ir Klaipėdos uosto. Ir taip klausimą statant, nedaroma nieko nepaprasto, bet tik apsaugojama savoji garbė ir interesai.


Kitą dieną Stalinas Lietuvos delegacijai Kremliuje iškėlė pobūvį, o aukštas NKVD pareigūnas Ivanas Serovas tą patį vakarą baigė rengti “visiškai slaptą” antisovietinio elemento deportavimo iš Baltijos valstybių instrukciją.


Vakar Kišiniove turėjo prasidėti antrasis derybų turas dėl Rusijos 14-osios armijos išvedimo iš rytų Moldovos. Informacijos agentūrų duomenimis, derybos bus sunkios, ir artimiausiu laiku, matyt, kariuomenės išvedimo grafikas nebus paskelbtas.


Partijos VI suvažiavimas smulkiai apsvarstė klausimą dėl vadovavimo jaunimo judėjimui. Tuo laiku socialistinės jaunimo sąjungos buvo susidariusios Petrograde, Maskvoje, Urale ir kituose šalies rajonuose. Jaunimas aktyviai dalyvavo visame revoliuciniame darbininkų klasės judėjime. Suvažiavimas nustatė pobūdį jaunimo sąjungų, kaip socialistinių organizacijų, dirbančių partijai idėjiškai vadovaujant. Specialioje rezoliucijoje „Dėl jaunimo sąjungų” buvo pabrėžiama, kad partinės organizacijos darbui jaunimo tarpe turi skirti „maksimumą galimo dėmesio“.


Tačiau nėra reikalo turėti liaudies ūkio tarybas visose srityse, kraštuose ir autonominėse respublikose, o jas steigti reikia ten, kur pramonė pakankamai išvystyta. Suprantama, kad, sprendžiant liaudies ūkio tarybų steigimo klausimą, reikia konkrečiai analizuoti visas sąlygas pramonei ir statybai vystyti atitinkamoje srityje.


Prancūzijos visuomenė jau seniai klausia: kaip „ultroms“ pavyksta taip beatodairiškai siautėti teritorijoje, kurioje yra beveik pusės milijono armija, kontroliuojama Prancūzijos vyriausybės? Ne kartą buvo reikalaujama sutramdyti provokatorius bei teroristus ir tuo pačiu pagerinti padėtį Alžyre ir paruošti dirvą būsimajam Prancūzijos ir Alžyro susitarimui įgyvendinti. Tačiau faktiškai tik dabar prancūzų valdžia Alžyre pradėjo pabusti iš letargo miego ir imtis priemonių tvarkai įvesti. Visa tai daroma lėtai ir nedideliu mastu – ir todėl Alžyro miestų gatvėse padėties šeimininkai kol kas tebėra „ultros“.


Visoj Pietų Amerikos lietuvių istorijoj, iki pernai metų, čia lietuvių darbininkų vardu kalbėjo niekeno nekviesti, tik tam tikro internacionalo apmokami ir siųsti komunistų agitatoriai. Kada jie išleido laikraštį „Rytojus“ lietuvių kalba, daugelis lietuvių čia manė, kad jis tarnaus tiktai lietuvių darbininkams. Iš pradžių kai kas ir iš rimtų žmonių ji rėmė, bet pamatę, kad jame, be kalbos daugiau nieko nėra lietuviško, tuo labiau nėra nieko, kas lietuviams darbininkams naudą neštų. Pamažu nuo jo lietuviai atsitraukė, – liko tik internacionalo apmokami agentai, viso apie pustuzinis dykaduonių, kuriuos lietuviai darbininkai čia vadina raudonosiomis erkėmis.


Mogiliovo srityje dislokuotos tankų kuopos politrukas.


Čečėnai teigia, jog pagrobtojo lietuvio verslininko jų valstybėje nėra


Jis paragino ginkluotas Kosovo grupuotes ir vietos gyventojus draugiškai sutikti tarptautinius stebėtojus, garantuoti jiems normalias darbo sąlygas.


LAFas buvo numatęs, kad komunistai norės sugadinti radijo stotį.


Žymūs laimėjimai pasiekti 11 gyvulininkystėje. Karvių skaičius kolūkiuose padidėjo 20 procentų, kiaulių - 5 procentais ir avių


Balsuodami už komunistu ir nepartinių bloko kandidatus, Tarybų Lietuvos darbo žmonės balsuos už naujus laimėjimus vystant respublikos žemės ūkį, už tolesnį kolūkių stiprinimą, už pasiturintį ir kultūringą visų kolūkiečių gyvenimą.


Pasak pareigūno, kuris nenorėjo minėti pavardės, neaišku, kokią įtaką šis laiškas gali padaryti G.Ulmaniui, o šis - Latvijos vyriausybei.


Maniau, kokiem velniam man sunkiai uždirbtus pinigus leisti, jei negalėsiu laisvai kojos žengti.


Iš kitos pusės paskutiniuoju laiku pastebimas anksčiau kiek pašlijusių Vokietijos Rusijos santykių pagerėjimas. Vokietija ne nuo šiandie deda pastangų įtraukti sovietus į tarptautinį gyvenimą. Vokiečių nuopelnu laikomas ir Sov. Rusijos sutikimas dalyvauti Tautų Sąjungos nusiginklavimo darbuose. Dabar Litvinovas teigiamai atsakė į Kelogo paktą po savo atsilankymo Berlyne. O Vokietija tuo pat metu laikoma labai artima Amerikai. Todėl drąsesni politiniai sluoksniai daro didelių išvadų iš naujo faktoriaus, kurį sudarytų Amerika, Vokietija ir Rusija.


Būsimasis 1945 m. derlius, aprūpinimas Raudonosios Armijos ir Tėvynės duona, o pramonės — žaliava, sprendžiamas jau dabar, kai vykdomas pasirengimas pavasario sėjai pravesti.


Kai duoda ordiną, visi užsičiaupia”, - juokavo A.Svarinskas.


Kubos politika, pareiškė Blasas Roka, visuomet buvo aiški. Kuba dar kartą kartoja, kad dėl Amerikos provokacijų ji kreipsis į tarptautines organizacijas, o naujos agresijos atveju kubiečių tauta sugebės sutriuškinti prieš


Gal ši Vyriausybė vadintina plačiosios koalicijos, o gal tiesiog Vyriausybė prie Prezidento?


Nėra kitų tokių dviejų šalių arba šalių grupių, kurių santykiai bent šiek tiek primintų glaudžius Suomijos ir Estijos ryšius.


Eilinis komiteto posėdis įvyks gruodžio 19


Kas gi sudaro to įvykio reikšmę ir kokios priežastys paskatino JAV valstybės veikają vykti į tokią ilgą kelionę? Atsakyti į šį klausimą nesunku, tuo labiau, kad pati Amerikos spauda neslepia tikrųjų Niksono misijos tikslų.


Kaip Briuselyje paaiškino Robinas Cookas, Europos šalims reikėtų geriau apsiginkluoti, kad turėtų galingas greito reagavimo pajėgas.


Suprantama, šia tema juokauti reikia su saiku. Lietuvos nepriklausomybei pavojų ir po Kovo 11-osios buvo ir dar gali būti. Nėra abejonės, kad tauta pavojaus akivaizdoje, kaip ir anksčiau, bus vieninga. Bet kodėl, užuot telkus gretas galimai gynybai, vis mušami būgnai ir rodomas karingumas, Mikės melagėlio metodu gąsdinami žmonės? Kad kada nors, ištikus rimtai bėdai, žmonės pavojaus šauksmu nebetikėtų?


Prezidentas daug kalbėjo apie taiką, kurią reikia išsaugoti, apie taiką, kurios sąlygomis žmonės „galėtų laisvai gaminti, laisvai prekiauti, laisvai keliauti, laisvai galvoti, laisvai melstis”. Tačiau iš esmės jis gynė politiką karinių ir kitų blokų, kliudančių valstybėms ir tautoms taikiai vystytis ir bendrauti. Prezidentas Eizenhaueris gynė NATO, kuri esanti „taikos organizacija”, taip pat „Anglies ir plieno susivienijimą”, „Bendrąją rinką”, Euratomą — visas tas siauras grupuotes, kurios, kaip žinoma, ne tik sudaro grėsmę Vakarų Europos šalių suverenumui, bet ir aštrina esančius tarp jų prieštaravimus.


Negelbsti ir svarbiausio rinkimų šūkio“Aš pasirengęs”, spausdinamo ant Šrioderio fotografijų ir plakatų, lakoniškumas.


Iškovojusi nepriklausomybę, pasaulio pripažinta, įsipareigojusi demokratiškai tvarkytis ir ginti žmogaus teises bei laisves, Lietuva įžengė į naują valstybės kūrimo laikotarpį.


Tautų draugystės ir savitarpio pagalbos dėka mūsų šalyje sėkmingai įvykdyti šalies industrializavimas, žemės ūkio kolektyvizavimas, kultūrinė revoliucija. Pirmųjų penkmečių metais gausių mūsų šalies tautybių darbo įmonių rankomis, Komunistų partijai vadovaujant, buvo statomi socialistines industrijos gigantai: Magnitogorsko metalurgijos kombinatas, Stalingrado traktorių ir Gorkio automobilių gamyklos, Dniepro hidroelektrine, Donbaso ir Kuzbaso šachtos, nauji miestai, tiesiamos geležinkelio magistralės. Socializmo statybose grūdinosi ir stiprėjo tarybinių tautų draugystė. Visų tautų darbo išdavoje keitėsi mūsų žemės veidas, buvo likviduotas anksčiau engiamų nacionalinių mažumų ekonominis ir kultūrinis atsilikimas. Didžioji rusų tauta, kaip vyresnysis brolis draugiškoje TSRS tautų šeimoje, padėjo visų sąjunginių respublikų tautoms statyti gamyklas ir fabrikus, elektrines, mokyklas ir teatrus.


Rajono valdytojas V. Pečiulis sesijoje deputatams paaiškino, kad prieš porą dienų S. Baciuška parašė pareiškimą, prašydamas jį atleisti iš žemės ūkio skyriaus vedėjo pareigų. Deputatas V. Medelis paklausė, ar valdytojas jau yra numatęs kitą kandidatūrą į šias pareigas. V. Pečiulis paaiškino, kad dabar turbūt reikės ieškoti vadovo gatvėje. Kompetentingas ir protingas žmogus į šias pareigas neis. Nuo to dar labiau nukentės žemės ūkio reforma. Vėl reikės viską pradėti iš naujo.


„Ringsted Folketidende“, minėdamas Lietuvos sukaktuves, džiaugiasi atsimindamas kad vienas iš tų kurie atkreipė pasaulio dėmesį į Lietuvos kraštą, buvo danas Aage Meyer Benedictsen, kuris 1895 metais parašė knygą apie Lietuvą „Et Folk, der vaagner“ (Atbundanti tauta) ir tą patį veikalą išleido anglų kalba „The Awakening of a Nation“. Deja, šis vyras, kuris ruošėsi dar daugiau parašyti apie Lietuvą, šiemet mirė.


O Klimavičius, KGB agento “Kliugerio”Algio Klimaičio tėvas, atvyko su vokiečiais.


Gelbėjimo darbuose dalyvauja sraigtasparniai, transporto lėktuvai ir parašiutininkai.


Ministras pasakė, kad Irako teritorijoje būtina sunaikinti masinio naikinimo ginklus ir jų nešėjus, tačiau svarbu suprasti, kokia ten yra tikroji padėtis.


O kaipgi, atvykus į Paryžių, galima neapsilankyti Per-Lašez kapinėse, kaip galima nepabuvoti prie Komunarų sienos, prie Anri Barbiuso, Polio Eliuaro ir kitų prancūzų tautos šlovingųjų sūnų kapų.


Kairiųjų laimėjimas Vokietijoj tokį bendradarbiavimą tegali pagilinti. Nekantriai laukiama p. Hermann Müller sudarytos naujos vyriausybės ir jos programos. P. Loebe (socialdemokratas), kuris buvo išrinktas ir naujo parlamento pirmininku, savo Reichstago atidarymo kalboj pasakė: ,„užsienių politikoj Reichstagas sieks įvairių tarptautinių susiartinimų“.


Kasmet Baltijos jūroje rengiami manevrai “Baltijos operacija”.


Tautų Sąjungos darbas nepasižymi stebuklais. Jos dangus yra gan balsganas. Nereikia pamiršti, kad jos taryba tėra politikos organas. Joje joks nutarimas negali būti priimtas be šalių sutikimo.


Savo laiku vokiečių socialdemokratai Liebnechtas ir Bebelis kėlė balsą prieš tą aneksiją, tačiau jie buvo areštuoti, atiduoti teisman už „tėvynės išdavimą“ posėdininkų nuteisti 2 metams kalėti ir buvo pasodinti į Hubertusburgo ir Konigsteino tvirtoves.


Paskutiniuoju metu kilo projektas įvesti Estijoj dar ir tabako monopolį.


Opozicija ragina bendromis jėgomis nušalinti Huseiną


Jungtinių Tautų generalinis sekretorius tiki derybų su Libija sėkme


Komisarų tarybos pirmininkas Rykovas Maskvos taryboj pareiškė, kad sąmokslui Doneco anglių kasyklose vadovavę monarchistai ir kitos kontrrevoliucinės grupės, turėjusios tikslo nuversti sovietų valdžią ir atstatyti kapitalistinę tvarką. Sąmoksle, esą įmaišyti taip pat ir užsienio specialistai, kurie suimti ir atiduoti teismui. Iš užsenių specialistų techninkų yra suimti šeši vokiečių techninkai. Dėl to tarp Vokietijos ir Sovietų Rusijos yra kilęs diplomatinis konfliktas.


Visuotinis ir visiškas nusiginklavimas įgauna ypač skubų ir neatidėliotiną pobūdį.


„Geležinė ledi” nedaug kuo galėjo padėti gerokai trapesnei kolegei iš Lietuvos. Artimesnės pažistamos mes netapome, nors dar ir matėmės keletą kartų: pernelyg skirtinga mūsų padėtis, nors atsistatydinome beveik vienu metu.


Tai tvirtina JAV administracijos ir žvalgybos pareigūnai, kurių žodžius vakar pacitavo laikraštis ”The New York Times”.


„Lietuvos Žinios“ trečiadienio numery vėl užtraukė senąją dainą apie ,,bado šmėklą“ Lietuvoje. Latvijoj in kitur, esą, nukentėjusiais nuo potvynių ir lietingo oro ūkininkais valdžia rūpinantis, duodanti paskolų, o pas mus girdi, „oficiozai paskelbė, kad nukentėjusiems nuo liūčių yra paskirta keliolika tūkstančių litų“. Bet ar tuo lašu esą galima pasitenkinti? Ar pas mus rūpinamasi bent kiek nukentėjusiųjų reikalais? Ir pačios „L. Žinios“ prisipažįsta: mes to nežinome...


Tik 1988 metais jam buvo leista grįžti į Vilnių ir eiti apaštalinio administratoriaus pareigas.


Elta, kuri su Šveicarų agentūra bendradarbiauja, irgi turėtų imtis žygių.


Seimo Pirmininkas Vytautas Landsbergis mano, jog Rusijos nestabilumas ir demokratijos nebrandumas yra potenciali grėsmė geriems Lietuvos ir Rusijos dvišaliams santykiams.


Pastaromis dienomis telegrafas buvo paskelbęs žinią apie santykių tarp Pietų-slavų ir Italijos nutraukimą. T a žinia pasirodė perankstyva. Santykių nutraukimas dar neįvyko. Bet jie tiek yra įtempti, kad nutraukimas kiekvienu momentu yra galimas.


Įdomu paklausti: kas gi supriešino ir išvargino per tuos dvejus su viršum metų Lietuvą? Kas vaikė iš darbo išmanančius žmones vien todėl, kad jie turėjo savo nuomonę, ir prikimšo visur neišmanėlių, kurie švaistė tautos sukurtas vertybes, viską griovė, nemokėdami statyti?.. Kas apšaukė daugumą žmonių tautos priešais, komunistais, vergais ir pan.? Kas grąžino žmonėms baimę – viena galvoti, o kita - sakyti?.. (Beje, nuo to nukentėjo patsai Sąjūdis, šventai tikėjęs rinkimų pergale.)


Fašistai žinojo, ką daro. Jie norėjo sukiršinti tautas vieną prieš kitą, o A. Impulevičiaus gauja, žvėriškai naikinusi žmones Kaune, buvo pasiryžusi viską padaryti, kad supiudytų kaimynines broliškas tautas. Tik saujelę Tėvynės išdavikų pavyko suburti už savo pečių A. Impulevičiui ir į jį panašiems. Jie, tarškėdami vokiškais ginklais, užplūdo Minsko gatves. Jie žudė ir rusą, ir lietuvį, ir baltarusį, ir lenką, ir žydą. Gavę hitlerininkų įsakymą: „Žudyti, kuo daugiau žudyti!”, A. Impulevičius ir jo sėbrai nekaltų žmonių lavonais nuklojo Minsko, Borisovo, Slucko, Dzeržinsko, Klecko, Nesvyžiaus, Rudensko ir daugelio kitų miestų bei miestelių apylinkes. Minske A. Impulevičiaus batalionas sušaudė apie 9 tūkstančius tarybinių karių – karo belaisvių, o areštuotųjų civilinių asmenų stovykloje nukankino 1.775 žmones. Ta pati gauja, betarpiškai A. Impulevičiui vadovaujant, Slucke nužudė apie penkis tūkstančius taikių gyventojų. Girtas bataliono vadas A. Impulevičius pats iš pistoleto pribaigdavo duobėse sužeistuosius.


Trimituodamas pavojų katalikybei ir kviesdamas kurti didelę „katalikų partiją“ valstybės aparate“ autorius parodo, kas jam iš tikro rūpi. O jam rūpi ne amžinos dogmos ir absoliutės tiesos, ne dangaus gėrybės, bet labai žemiškas dalykas: ,,medžiaginė parama“ neva katalikų kultūriniam darbui“. Šiandien pas mus visi renka pinigus ,,kultūriniam darbui“. Tegu sau sveikas renka juos ir autorius. Pinigai – geras dalykas. Tinka ne tik kultūriniam, bet ir nekultūriniam darbui. Bet norint pasirinkti pinigų, kam bauginti piliečius nesamais katalikybei pavojais ? Kam šaukti visus katalikus kovon į  „pozicijas“, iš kurių niekas nemano katalikų išmesti. Kam norėti palengvinti šiam, palyginus vis tiek smulkiam, tikslui ir valstybės aparatas ?


Be to, įteikti Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiai keliems asmenims, kurie, rizikuodami savo gyvybe, išgelbėjo patekusius į nelaimę žmones.


Izraelio žvalgybos atstovas pranešė Knesetui, kad Iranas beveik pasigamino raketos “Šachab-3” variklį, ir kitais metais šios raketos bus pradėtos gaminti.


Mūsų nuosaikumas pasireiškia tuo, kad pirmenybę teikiame santarvei, bet ne pasmerkimui tų, kurie sovietinės okupacijos metu dalyvavo viešame visuomeniniame gyvenime ar ūkinėje veikloje.


Jei tai būtų įmanoma, reikėtų padidinti ir darbuotojų skaičių dokumentų rengimo tarnyboje, o tam jau reikia papildomų lėšų ir įrengti naujas darbo vietas.


Taigi jei vadovautumėmės A.Urbanavičienės logika, reikėtų ginti bei pateisinti ir vokiečių gestapo darbuotojus.


Lietuvos valstiečiai, padėkite atstatyti mūsų mylimą sostinę Vilnių!


Deputatai puikiai supranta, kad prezidentas vetuos visas šias pataisas, kaip, beje, ir neseniai priimtą įstatymą “Dėl nenutrūkstamo RF prezidento įgaliojimų vykdymo”.


Didžiojo karo metu parodę tiek daug ištvermės ir galybės kovoje su daug gausingesniais priešais, vokiečiai tuojau po karo visai nenorėjo prisipažinti esą nugalėti, ir daugumas iš jų pradžioje nė girdėti nenorėjo apie nusileidimus ir kontribucijas arba reparacijas nugalėtojų naudai. Kada iš jų buvo paimtos žemės, kolonijos, kada pareikalauta mokėti milžiniškos reparacijų sumos, daugelis vokiečių pasijuto ne tik skriaudžiami, bet ir giliai įžeidžiami savo tautiniuose jausmuose. Toki vokiečiai skelbė šūki: „Neduosime, nemokėsime, nepasiduosime, ‒ nes tai reikštų amžiną vergiją mūsų tautai”. Jie tikėjosi, kad nugalėtojai, jei jų ir nepagailės, tai bent nedrįs į jų žemes toliau briautis ir jas karo jėga okupuoti. Bet vėlesni įvykiai (Ruhrʼo užėmimas ir grasinimas kitomis sankcijomis) parodė, kad nugalėtojai, ypač prancūzai, anaiptol nemano su vokiečiais didelių ceremonijų daryti. Tada toliau žvelgią vokiečių politikai pamatė, kad „pasyvus pasipriešinimas” jokio gero nežada. Net savo laiku įsitikėję vokiečių laimėjimu ir buvę politikai aneksionistai pripažino, kad reikia su nugalėtojais bent kurį laiką vesti nusileidimų (Erfuellungs) politiką. Tos politikos vaisius buvo Dawesʼo planas ir Locarno paktas.


Aukščiausia JT institucija taip pat pasmerkė rugpjūčio 7-osios sprogdinimus prie JAV ambasadų Neirobyje ir Dar es Salame bei pareiškė nuoširdžiausią užuojautą žuvisiųjų artimiesiems.


Bet ar taip buvo? Tiesa, kad mes Kubos vyriausybės prašymu nuvežėme ten ginklų. Tačiau kokiais motyvais mes vadovavomės tai darydami? Tik humaniškais – Kubai reikėjo ginklų, kaip priemonės agresoriams sustabdyti, o ne kaip užpuolimo priemonės. Juk Kubai buvo iškilusi reali įsiveržimo grėsmė. Jos krantai buvo dažnai piratiškai užpuldinėjami, Havana buvo apšaudoma iš artilerijos, iš lėktuvų buvo nuleidžiami oro desantai diversijoms vykdyti.


Palyginti su praeitais metais, bendrosios produkcijos gamyba padidėjo 8 procentais. Iki metų pabaigos pramonė virš plano pagamins produkcijos maždaug už 5 milijardus rubliu.


2. Sureguliuoti su Rytais ir Vakarais ekonominius santykius, gerinančius žaliavų bei energetikos išteklių tiekimą ir prekybos mainus.


Centrinio Odos pakaitalų mokslo tiriamojo Instituto bendradarbiai drauge su eksperimentinės odos gamyklos kolektyvu sprendžia, kaip suteikti tai odai higieniškas savybes - tokias, kokiomis pasižymi natūralioji oda. Tai leis pritaikyti ją avalynės pramonėje. Ji jau naudojama vasarinei avalynei gaminti.


Pasak agentūros Junaited Pres, šis senatorius vienoje savo viešoje kalboje pareikalavo, kad būtų padidinta darbo savaitė ir kad būtų „ištisai pereita į karo meto mobilizacinį grafiką, nes tai padės laimėti varžybas su Rusija raketų ir dirbtinių Žemės palydovų kūrimo srityje”.


Man sakė, kad Prezidento galios ribotos - užsienio reikalai ir krašto apsauga.


Mūsų aviacijos mokymo metodika buvo grynai vakarietiška, o Vakarų aviacija tuo metu buvo gerokai pažangesnė nei rusų.


Pavasario sėjos kampanija – vienas labiausiai atsakingų darbų žemės ūkyje. Sėja turi būti pravesta laiku. Dėl to dabar mūsų respublikos žemės ūkio organizacijos, partinės ir tarybinės organizacijos laiko egzaminą prieš Tėvynę, prieš frontą. Respublikos tarybiniai ūkiai, MTS ir MANP, visi darbo valstiečiai pavasario sėją turi sutikti tinkamai pasirengę ir visu kuo apsirūpinę.


Dešimties metų Lietuvos nepriklausomybės sukaktuves plačiai minėjo ispaniškoji Argentinos spauda.


VI suvažiavimas priėmė naujus Įstatus, skirtus partijos drausmės ir vienybės sustiprinimui, nes to pažeidimas būtų ypač žalingas laikotarpiu, kai buvo rengiamasi ryžtingam mūšiui už proletarinės revoliucijos pergalę. Įstatai įtvirtino lenininį demokratinio centralizmo principą kaip pagrindinį partijos statybos principą.


Planuojamą vaivadijų sumažinimą nuo dabar esančių 49 iki 12 lenkų dešinieji laiko vienu iš svarbiausių šalies dekomunizavimo elementų.


Baigdamas savo kalbą, Djula Kalajus paskelbė sveikinimo šūkį 1848—1849 metų revoliucijos revoliucinio įpėdinio — Vengrijos darbininkų-socialistų partijos ir Revoliucinės darbininkų-valstiečių vyriausybės garbei, didžiojo socializmo reikalo pergalės garbei.


Žemiau pateikiami N. A. Bulganino atsakymai į Kingsberio Smito klausimus.


Liesdamas vyriausybės užsienio politiką, Z. Kliško pabrėžė, kad liaudies Lenkijos atsiradimas ir jos nepriklausomybė tapo manomi, Tarybų Sąjungai nugalėjus tamsiąsias fašizmo jėgas. Kai kurie pamiršta, kad Tarybų Sąjunga išvadavo mūsų šalį iš hitlerinės okupacijos. Mes tvirtai esame, pasakė jis, už sąjungos ir draugystės su TSRS ir visomis socialistinės stovyklos šalimis stiprinimą. Mūsų sąjungą ir draugystę su Tarybų Sąjunga skatina bendri tikslai, jos garantuoja sėkmingą mūsų programos realizavimą, jos yra mūsų sienų garantija. Mes ir toliau plėsime bei stiprinsime bendradarbiavimą su Kinijos Liaudies Respublika, kitomis liaudies demokratijos šalimis, bendradarbiausime su visomis šalimis, nepriklausomai nuo jų visuomeninės santvarkos.


Tarybų Lietuvos vyriausybė išskyrė grįžtantiems į tėvynę tarybiniams piliečiams pramoninių prekių fondą 2 milijonų rublių sumai, atidarė priėmimo — išskirstymo punktus prie Kauno, Šiaulių, Panevėžio, Telšių ir Alytaus apskr. vykdomųjų komitetų. Be to, dabar atidaromi tarybinių piliečių priėmimo punktai prie visų apskričių vykdomųjų komitetų. Lietuvos TSR Prekybos Liaudies Komisariatas ir kooperatinės organizacijos išskyrė maisto prekių fondą tūkstančiams žmonių. Tarybiniams piliečiams, grįžtantiems iš fašistinės katorgos, pirmoje eilėje teikiama medicinos pagalba, jie aprūpinami geležinkelių transportu. Ypatinga globa teikiama vaikams, netekusiems savo tėvų. Jie neatidėliojant siunčiami į vaikų namus.


Ir taip rūsčią 1941 metų vasarą Impulevičius pradėjo kruvinų nusikaltimų grandinę.


Valerijus Levanėvskis sakė, kad “Gardinas tampa Baltarusijos revoliucijos lopšiu”.


„Tarybų Sąjungos respublikos, — rašo draugas Kalininas, — sudaro vieningą sąjunginę valstybę su įvairia tautine buitimi, su įvairios tautinės formos kultūra ir istorine praeitimi. Tik tarybinė sistema ir lenininė-stalininė tautinė politika užtikrina ir garantuoja joms nesugriaunamą vienybę ir tikrą draugystę, realią laisvę ir nepriklausomybę. Saugodama visumą, tarybinė sistema ir lenininė-stalininė tautinė politika suteikia kiekvienai respublikai, kiekvienai tautai atskirai visišką galimumą neribotai vystytis“.


Žvaigždinė estafetė, skirta žymiam įvykiui - TSRS tautų spartakiadai, Kūno kultūros ir sporto komiteto prie TSRS Ministrų Tarybos nutarimu vyks nuo liepos pradžios iki pirmųjų rugpiūčio mėnesio dienų. Estafetė prisidės prie kilnaus tikslo - TSRS tautų spartakiados populiarinimo.


P. Aronštein pareiškė, kad Lietuva paliko neteisingumo auka, kada, lenkams su savo Želigovskiu klastingai pagrobus Vilnių, didžiosios valstybės ir Tautų S-ga pripažino įvykusį smurto faktą, pripažino tik tokių aplinkybių tesudarytą būklę. Anot p. Aronšteino, jau 10 metų trukusi toji būklė sudarė Europos rytuose tikrą opą, kurią reikia tuojau pašalinti. Girdi, kada prabils patrankos, tai bus jau per vėlu.


Tebūnie viso žemės rutulio jaunimas tvirtai įsitikinęs, kad jaunoji Tarybų šalies karta yra jo ištikimiausias draugas kovoje už taiką ir geresnę ateitį! Testiprėja visų pasaulio jaunųjų žmonių vienybė už taiką ir draugystę pasaulyje.


Nuostabiai gražiai jie dainavo, ypač Sibiro tremtyje sukurtas dainas.


Būdama ištikima savo taikingai politikai, Tarybų Sąjunga nesiims daryti ko nors panašaus į aktą, kuriuo būtų atsakoma į 150 tūkstančių atsarginių pašaukimą Jungtinėse Amerikos Valstijose, tuo labiau, kad esant šiuolaikinėms raketinio-branduolinio karo priemonėms, tai negali turėti rimtos karinės reikšmės. Tačiau mes negalime nesiskaityti su faktais, iš kurių matyti, kad Jungtinės Valstijos ruošia agresiją.


Derybos dėl ambasadoriaus rezidencijos Baltarusijos sostinėje prasidėjo po to, kai birželio mėnesį kai kurių Europos Sąjungos šalių, Jungtinių Amerikos Valstijų, Japonijos bei kitų valstybių, taip pat ir Lietuvos diplomatiniai atstovai buvo priversti išsikraustyti iš oficialių rezidencijų Minsko Drozdų rajone, kur įsikūrusi ir Baltarusijos Prezidento Aleksandro Lukašenkos rezidencija.


Seniausias dabartinės Rusijos vyriausybės ministras, kuriam atejus į valdžią Rusija ”nustojo trauktis”, visiškai ramus.


Šiandien sukanka dešimt metų nuo tos dienos, kai didvyriškai mirė įžymusis lenkų tautos sūnus generolas K. Sverčevskis. Šalies darbo žmonės pažymi šią datą.


Kaip jau buvo pranešta, kovo 21 d., Vengrijos Tarybų Respublikos 38-ųjų metinių dieną, Budapešte buvo paskelbtas Vengrijos komunistinės jaunimo sąjungos įkūrimas. Šiai žiniai pasklidus po miestus ir kaimus, į sostinę pradėjo plaukti pranešimai apie VKJS organizacijų kūrimą vietose.


Iš tikrųjų dešimtojo dešimtmečio pradžios Rusija buvo visiškai kita šalis.


Laikraščių žiniomis iš Kairo, vyriausybės krizė Egipte vis aštrėja. Iš 200 parlamento narių tik 30 atstovų remia naują ministerį pirmininką, todėl parlamentarinis vyriausybės režimas yra negalimas. Laikoma galimu, kad bus paskelbta diktatūra.


Kasmet “Karaliaučiaus problemų” mazgas vis kiečiau užsiveržia.


Sveikimai p. Quinonas de Leon ir jo nešališkumo pažymėjimas.


Daug galima nuveikti vystant meninę saviveiklą. Juk savo jėgomis galima paruošti įdomią programą - tereikia tik noro imtis komjaunuoliškai, tvirtai. Ne bėda, kad kolektyvas nedidelis: į pagalbą galima pasikviesti kitos įstaigos komjaunuolius, jaunimą.


Noriu paminėti Kalinovkos kaimo kolūkio patyrimą. Tas kolūkis yra Kursko srities šiaurės vakaruose ir yra pasiekęs didesnius už jūsų, draugai kubaniečiai, rodiklius, gamindamas mėsą ir pieną šimtui hektarų žemės. Jis jau pasiekė tą lygi, kurį jūs planuojate artimiausiems dvejiems trejiems metams. Kaip jūs manote, o Kalinovkos Polesjes žemės gali kokiu nors mastu konkuruoti su jūsų žemėmis? (Balsai iš salės: Ne, Kubanės žemė geresnė – tai juodžemis, saulės čia daugiau).


Vaikystė tolima, bet vis dar tebepasiliko atmintyje. Skaudi mano vaikystė. Šešerių metų būdama netekau tėvų. Atvedė mane mažą į prieglaudą ir liepė būti tarp kitų tokių pat našlaičių vaikų. Sunkus buvo našlaičių gyvenimas buržuazinės valdžios prieglaudoje, o vėliau laukė dar sunkesnis gyvenimo kelias, kova dėl duonos kąsnio. Retai kada teišgirsdavau gerą ir šiltą žodį. Niekas nepaguosdavo. Ir dažnai, dažnai verkiau patylomis.


Susitikimą atidarė Kauno rajono vykdomojo komiteto pirmininkas J. Vaina. Jis suteikė žodį patikėtiniui instituto moksliniam bendradarbiui K. Murinui.


Komentuodamas Amerikos veikėjų vizitus į Afrikos šalis, Prancūzijos žurnalas „Ane Politik e Ekonomik“ rašė: „Galima neabejoti, kad Jungtinės Valstybės norėtų padaryti Šiaurės Afrikoje tą pat, ką joms pavyko padaryti Pietų Vietname“. O Pietų Vietname, kaip yra žinoma, JAV pasinaudojusios Prancūzijos pozicijų susilpnėjimu, išstume Prancūziją iš to rajono ir iškėlė valdyti savo agentą Ngo Din Djemą.


Mūsų darbo liaudis, sakoma nutarime, Vengrijos socialistų darbininkų partijos vadovaujama, atmušė kontrrevoliucijos puolimą. Po praėjusių metų spalio mėnesio mūšių ir kontrrevoliucijos nusiaubimų šalis atsidūrė sunkioje ekonominėje ir politinėje padėtyje. Tvarkos atkūrimas leido partijos Centro komitetui peržiūrėti esamą jaunimo padėtį ir numatyti partijos, visos darbo liaudies uždavinius jaunimo auklėjimo srityje.


Žemės pertvarkymo darbų užbaigimas trumpiausiu laiku yra būtina sėkmigos sėjos pravedimo sąlyga.


Reikalaujama viešai atsiskaityti, kam naudojami nebiudžetiniai prezidento ir jo administracijos fondai, nes, nepriklausomų ekspertų nuomone, nežinia kur, tai yra prezidento ir jo aplinkos žmonių sąskaitose, kasmet dingsta apie du milijardus dolerių.


Kai dėl praktikos, tai čia E. Huveris iškraipo faktus kažkaip jau visai vaikiškai naiviai, todėl tai, ką jis parašė, vietomis skaitoma kaip jumoristinis kūrinys. Pavyzdžiui, ko vertas jo teigimas, kad Lenkijoje specialiu įstatymu (taip ir parašyta – įstatymu) rašytojai įpareigojami, ką ir kaip rašyti. Įsivaizduoju, kaip dėl to kvatosis Lenkijos literatai.


Kartu su N. S. Chruščiovu į Tarybų Sąjungą išskrido JFLR prezidentas Josipas Broz Tito su žmona, Sąjunginės vykdomosios večės pirmininko pavaduotojas Aleksandras Rankovičius ir Bosnijos ir Hercegovinos Liaudies Respublikos Liaudies skupščinos pirmininkas Džuro Pucaras, kurie praleis kelias poilsio dienas prie Juodosios jūros.


Laikraščiuose anksčiau pasiskaitydavau, kad Prezidentas reikalingas ordinams ant kaklo kabinti, yra tarytum koks pastumdėlis.


Jos vadovas V.Kozlovas nusiuntė keliems archyvams (žinybiniams, priklausantiems FSB, VRM ir kt., kurie nepavaldūs Rusijos archyvui) nurodymą skubiai patikrinti dokumentus, galinčius patvirtinti šią tragediją.


4. Dabar mėginama perkelti ant LDDP pečių atsakomybę už tautos suskaldymą. Tačiau reikėtų remtis faktais, kurie patvirtina visiškai ką kita. Ne LDDP nariai sprogdino „bombeles”, ne jie organizavo įtūžio bei pykčio mitingus, kurie kažkodėl vadinami „tautos pasitarimais”. Ne LDDP šalininkai apmėtė purvais ir akmenimis AT deputatus. Ne LDDP pasiūlė autoritarinės prezidentūros projektą referendumui, išties suskaldžiusį tautą, supriešinusį žmones. Ne mūsų partija vadovavo pasaulyje dar neregėtam politiniam reiškiniui, pavadintam „parlamentinė rezistencija”. Ne mūsų partija buvo „raganų medžioklės”, griovimo, „atsiribojimų” ir kitokių panašių akcijų įkvėpėja.


Prezidentas pripažino, kad atvira ir jungiančia jūra paversta Baltija buvo atverta ir šešėlinei pasaulio pusei - nelegaliai migracijai, kontrabandininkams, ginklų ir narkotikų prekeiviams.


Įsivaizduokite sau, — vienoje savo kalbų kalbėjo Michailas Ivanovičius Kalininas, — komunistą tekintoją, kuris gamindamas tą ar kitą detalę, įsitikinęs, kad atlieka didelį valstybinį darbą, dirba šalies gynybai, fronto reikalams. Jeigu šis draugas savo darbui skiria visas jėgas, visą savo energija, sugebėjimus, žinodamas, kad tuo jis taip pat gina Tarybų šali, dėl to nesiskaitydamas nei su laiku, nei su sunkumais ir gamyboje pasitaikančiais keblumais, tai jis imasi darbo partiškai ir, mano manymu, šis draugas yra tikrai partinis žmogus“… Komunistas gamyboje pašauktas būti socialistinio lenktyniavimo organizatoriumi. Jis turi nuolat kelti savo kvalifikuotumą, išmokti savo darbo technikos.


Padėtis Gvatemaloje tebėra įtempta. Užsienio informacijų agentūrų pranešimais, liaudis ir toliau kovoja prieš proamerikinę Idigoro Fuenteso diktatūrą, nepaisydama žiaurių valdžios represinių priemonių. Malšinant studentų demonstracijas Gvatemalos sostinėje, kelios dešimtys žmonių buvo užmušta ir daugiau kaip 500 sužeista. Daugelio valstybinių įstaigų darbuotojai tęsia streiką.


Raudonojoj Armijoj karinė drausmė paremta visai kitais pagrindais. Čia susiklausymas ir drausmė išplaukia iš Tėvynės meilės ir sąmoningumo. Čia vadai ir kovotojai yra darbininkų ir valstiečių vaikai. Užtat Raudonojoj Armijoj valdiniai savo viršininko valiai nuoširdžiai pasiduoda, juo pasitiki jį gerbia ir myli.


Amerikos laikraščio „Grend Repids Herald” redakcija kreipėsi į TSKP CK Pirmąjį sekretorių N. S. Chruščiovą, prašydama atsakyti į kai kuriuos klausimus.


– Mūsų instituto darbuotojai ir „Ilgakiemio“ kolūkio kolūkiečiai, pasakė K. Murinas, – pasiūlė V. Zotovą kandidatu į TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių Tarybos deputatus.


“Todėl bus labai įdomu sekti kaip bus traktuojama Slovakija.


Prezidentas, nors ir metus vilkinęs, pasirašė įsaką “Dėl privatizavimo”, priėmė “Ford” atstovą, šiek tiek pagyrė privatų verslą - del to pasistengė rinkos šalininkai.


Šis susidvejinimas visada sukeldavo politinių problemų.


Kaip matyti iš „Mem, Dampf.“ Nr. 292 vedamojo straipsnio, seimelio daugumos atstovai Klaipėdos statuto 27 str. aiškina ta prasme, kad šis straipsnis užtikrinąs kiekvienam Klaipėdos krašto gyventojui teisę naudotis ta kalba, kurią jis nori vartoti. Prieš toki aiškinimą visų gyventojų atžvilgiu nieko negalima pasakyti. Paprastam Klaipėdos krašto gyventojui iš statuto 27 str. negalima išvesti prievolės mokėti abidvi kalbas. Tačiau visai kitas dalykas yra Klaipėdos krašto valdžios atstovai ir valdininkai. Kad gyventojai galėtų su jais viena arba antra kalba susikalbėti, yra būtinai reikalinga, kad valdininkai mokėtų abidvi kalbas. Esamą kalbų atžvilgiu padėti Klaipėdos krašte ir seimelio daugumos teikiamas vokiečių kalbai pirmenybes Klaipėdos krašto vietininkai siekia pateisinti kai kada tuo argumentu, kad, girdi, Klaipėdos krašto įstatymai esą atspausdinti vokiečių kalba ir visi teisės šaltiniai ir literatūra tuo klausimu taip pat tegalima rasti vokiečių kalba. Tačiau, taip argumentuojant, užsimirštama, kad Klaipėdos kraštas nėra kažkokia nepriklausoma valstybė, kad šis kraštas yra Lietuvos Respublikos dalis ir kad čia greta palikusių galioje Vokietijos įstatymų veikia taip pat ir bendri visai Respublikai Lietuvos įstatymai. O kai dėl šių įstatymų ir Lietuvos teisės šaltinių, tai savaime yra aišku, kad jiems pažinti neužtenka mokėti vokiečių kalbos.


Aš pakartoju Jūsų Šventybei pareiškimus savo aukščiausios pagarbos, su kuria aš, kaipo ištikimas katalikų bažnyčios sūnus, prašau Jūsų palaiminimo.”


NESENIAI amerikiečiai nesėkmingai mėgino paleisti savo dirbtinį Žemės palydovą. To mėginimo sužlugimas parodė, kad Jungtinės Valstijos dar nėra pasiruošusios spręsti tokį sudėtingą mokslinį-techninį ir ekonominį uždavinį. Sprendžiant iš Amerikos spaudos straipsnių, painformuoti žmonės Jungtinėse Amerikos Valstijose numatė nesėkmę. Tačiau vis dėlto buvo pamėginta, nes Amerikos valdantieji sluoksniai norėjo žūt būt paleisti palydovą dar prieš prasidedant Šiaurės Atlanto bloko (NATO) tarybos Paryžiaus sesijai ir tuo nors šiek tiek sumažinti tarybinio mokslo ir technikos didžio triumfo padarytą įspūdį, išgelbėti JAV prestižą jų blokų partnerių akyse.


Oficialiuose pareiškimuose vartojami žodžiai “nepakenčiama” ir “neleistina”, ypač kai kalbama apie likimą tų, kurie apsigyveno Estijoje ir Latvijoje sovietmečiu; daugelis tų žmonių, jeigu nori gauti pilietybę, turi laikyti kalbos ir kultūros egzaminus.


Latvijos prokuratūrai įsakius, konfiskuota visa eilė kairiųjų profesinių sąjungų (komunistų) priešrinkiminių leidinių, kuriais kurstoma prieš vyriausybę ir valstybę.


Taigi, pagrindinio Tarybų Sąjungos ekonominio uždavinio išsprendimas numato sukurti mūsų šalyje plataus vartojimo prekių gausumą ir pralenkti labiausiai išsivysčiusias kapitalistines valstybes taip pat pagal asmens vartojimo produkcijos gamybą vienam gyventojui.


Protestą pareiškė ir Rusija, o Baltarusijos ambasados Vilniuje darbuotojai telefono ragelių tiesiog nekėlė.


Partija pastebėjo, kad reikia atkreipti rimtą dėmesį į žemés ükį, kad kai kuriems kolūkiams trūksta šeimininkiškų rankų, sumanių vadovų. Ir pakvietė partija geriausius savo sūnus ir dukras palikti įstaigas, palikti aukštujų mokyklų auditorijas, palikti fabrikų cechus ir eiti ten, kur šiuo metu ypač reikalingos naujos jėgos. Šiandieną kolūkiečiai dėkoja partijai. Jiems vadovauti atėję trisdešimttūkstantininkai padarė didelį posūkį daugelio žemės ūkio artelių gyvenime. Jie šeimininkiškai émé tvarkyti kolūkius, jie surado ten slypinčius neišnaudojamus ekonominius rezervus, jie sugebėjo uždegti žmonese meilę gimtiesiems kolūkiams, meilę darbui.


Lenkų nerimas dėl AIDS turi rimtą pagrindą.


Kad rusų visuomeninės organizacijos galėtų tapti lygiateisiais ekonomikos subjektais, jos turi kurti marketingo firmas, kurių steigimo sutartyje būtų tiksliai nustatytas pajamų procentas, skiriamas steigėjo kultūrinei ir švietimo, politinei ir teisių gynimo veiklai.


Estų ministerių kabinetas patvirtino sutartį su švedų degtukų trestu apie degtukų monopolio įvedimą Estijoj ir nutarė įteikti ją parlamentui ratifikuoti. Einant sutartim, ji turi būti ratifikuota per 2 mėn. Girdi, kad estų ekonominiuos sluoksniuos esama didelės opozicijos prieš sutartį. Todėl manoma sušaukti nepaprastam posėdžiui valstybės ekonominę tarybą, kur sutartis bus nuodugniai apsvarstyta ir priimta tuo reikalu atatinkama rezoliucija.


Tarybų Sąjungos vyriausybė, toliau pareiškė A. Gromyko, nuoširdžiai tikisi, kad Jungtinių Amerikos Valstijų ir kitų branduolinių Vakarų valstybių vyriausybės peržiūrės savo poziciją, blaiviau atsižvelgs į padėtį, atsisakys varžybų branduolinio ginklo bandymų srityje ir sutiks pasirašyti atitinkamą tarptautinę sutartį dėl bandymų nutraukimo.


Tokią pat rezoliuciją priėmė ir angliakasių suvažiavimas, tik atidėjo jos įgyvendinimą iki visuotinio streiko, numatyto spalio 7 d.


Beje, prezidentas pasakė gryną teisybę - vidutinė baltarusių gyvenimo trukmė nuolat mažėja.


NIUJORKAS, kovo 19 d. (TASS). Kaip praneša agentūros Junaited Pres korespondentas iš Singapūro, vakar ten įvyko masinis mitingas šūkiu „Laisvę Singapūrui“. Šį mitingą, kuriame dalyvavo apie 40 tūkstančių žmonių, iš pradžių organizavo kairioji liaudies veikimo partija kartu su vyriausybiniu leiboristų frontu. Tačiau vėliau jis pavirto masine demonstracija Singapūro darbo žmonių, kurie reikalavo nedelsiant suteikti nepriklausomybę šiai Anglijos kolonijai. Masės žmonių nešė transparantus, ant kurių buvo užrašyta: „Kolonializmą reikia išsiųsti atgal į Uait-Holą“ (Anglijos vyriausybės rezidencija Londone), „Singapūras netaps nauju Kipru“, ir skelbė šūkius prieš Anglijos kolonizatorius ir jų statytinius vietos valdžios organus. Policija mėgino sulaikyti įsisiautusią minią. Įvyko policijos ir demonstrantų susirėmimas, per kurį buvo sužeista daugiau kaip 30 žmonių ir dar daugiau demonstrantų suimta.


Sekantis Generalinės Asamblėjos plenarinis posėdis įvyks gruodžio 18 d. rytą. Jame bus svarstoma Saugumo Tarybos rekomendacija priimti Japoniją į SNO narius,


- Tegu niekas daugiau nesitiki, kad jos bus mūsų draugės ir sąjungininkės”.


Komjaunimo organizacijų uždavinys - ryžtingai kovoti prieš buržuazinės ideologijos intrigas, Vakarų kultūros propagandistų meginimus įskiepyti mūsų jaunimui svetimas pažiūras ir skonį.


Nuosaikieji krikščionys neturi griežtos organizacijos ar fiksuotos narystės. Vadovaujamasi Antrojo Vatikano susirinkimo nutarimu, kuris skelbia, jog bažnyčia nėra susijusi su kokiu nors politiniu judėjimu ar socialine doktrina. Krikščionys turi teisę jungtis su nekrikščioniškomis politinėmis organizacijomis, bet privalo visur ir visada išlikti krikščionys, neišduoti savo principų.


Vakar Seimo rūmuose surengtoje spaudos konferencijoje dalyvavo laikinai einantis prezidento pareigas A. Brazauskas. Jis papasakojo apie savo keliones į Rygą bei Taliną.


Tačiau diskusijos eiga parodė, kad Anglijos profsąjungose esama žymių jėgų, kurios siekia atkurti tarptautinę profsąjungų vienybę ir sustiprinti solidarumą pasauliniame darbininkų judėjime.


Lietuvos vienintelis tikslas rasti teisingumą. Lenkai ne tiktai ką nemano atitaisyti skriaudų, bet jie net užsiima juokų krėtimu. Jie reikalauja apie 7 milionus dolerių už generolo Želigovskio kariuomenę. Teisybė, generolo Želigovskio kariuomenės dalys nėra išvardintos, bet visi gerai žino, kad tos kariuomenės dalys buvo generolo Želigovskio, o gal sunku patiems lenkams atminti kuriuo momentu jie skaitė Želigovskį maiškininku, o kuriuo momentu disciplinuotu kariu?


Nušvietęs ukrainiečių“ skundą dėl žemės reformos Lietuvoje ir pastebėjęs, kad Lietuvos vyriausybė klausimą stato prejudicialiai, norėdama išaiškinti, ką reikia laikyti tautine mažuma ir ką ne, ar galima tautybę taip keisti kaip yra keičiama tikyba, ar užsiėmimas, atseit, ar galima tiem patiems žmonėms vieną dieną pasivadinti totoriais, kitą dieną kalmukais, trečią dieną kokiais nors čeremisais, prof. Voldemaras atsakė į spaudos atstovų paklausimus.


Dauguma Prancūzijos laikraščių tą vietą, kurioj p. Zaleskis minėjo Lietuvos ir Lenkijos santykius visai apleido. Be abejonės, išmintingesniems laikraštininkams toks pareiškimas pasirodė shocking ir nedarančiu garbės p. Zaleskiui, tačiau atsirado ir tokių, kurie (Homme Libre gegužės 21 d., Le Temps gegužės 20 d.), nesigailėjo p. Zaleskiui komplimentų.


Žodis suteikiamas patikėtinei – S. Kirovo vardo siūlų verpimo kombinato fabrikinio profsąjungos komiteto pirmininko pavaduotojai L. Zorinai. Ji pasakė, kad daugiatūkstantinis kombinato darbo žmonių kolektyvas, kaip ir visi tarybiniai žmonės, karštai ir visiškai remia mūsų šlovingosios Komunistų partijos, išmintingojo lenininio Centro Komiteto politinę liniją ir praktinę veiklą.


Nuo šio mokesčio turi būti atleidžiami sandoriai su NVS šalių įmonėmis, įsteigtomis rusų bendruomenių.


Pakeliui iš Londono, kur jis dalyvavo konferencijoje Sueco kanalo klausimu, Sigemicu aplankė Jungtines Valstybes ir ten tarėsi su Amerikos užsienio politikos vadovais.


Tyliai nusijuokiu ir pamanau - jeigu jau taip norite, tai rašykite.


Bet pasirodė, kad panikuota be reikalo: tankas sustojo po medžiu, kad pasislėptų nuo kaitros.


Negalima laikyti valingu žmogumi to, kuris savo žodžių neparemia darbais, kuris daug kalba, bet mažai dirba.


Lenkai šią vasarą padarė visai apčiuopiamą žingsnį realizuoti savo ukrainišką politika. Jie paskyrė Valuinės vaivadą „ukrainietį“ Juzevskį, buvusi Petliuros kabinete ministerį. Šio mėnesio pradžioje tas vaivada Valuinės seimo ir senato atstovų susirinkime pasakė kalbą, kurioje pasisakė, kad jis kaip Pilsudskio bendradarbis kovose dėl Lenkijos nepriklausomybės ir kartu kaip buvęs Petliūros valdžios narys tyčiomis pajudinąs opų Ukrainos nepriklausomybės klausimą. Pirmiausia čia kilęs klausimas ar nėra kolizijos tarp nepriklausomos Ukrainos idėjos ir Valuinės priklausomybės Lenkijai. Jis savo sąžinės gelmėje priėjęs išvados, kad tokios kolizijos nėra. Ukrainietis, trokštąs sudaryti lenkų ukrainiečių bendradarbiavimą Valuinės srity, neprieštarauja savo minčiai sudaryti nepriklausomą Ukrainą kaimyninėse srityse (t. y. Kijevo. Red.). Dabar susidarančios patogiausios sąlygos ateities nepriklausomai Ukrainai kurti. Tai gerai supratęs a. a. atamanas Petliura, kuris ilgą laiką paliks Ukrainos nepriklausomybės idėjos pranašu. Jis gerai suprato, kad yra didelis skirtumas santykių Maskva Kijevas ir Kijevas Varšuva. Pirmasai tų santykių glūdi neigime teisės būti. Santykis Varšuva Kijevas vieninteliai remiasi kultūros ir ūkiškai protišku lenktyniavimu.


O kas trukdo ir jiems visa širdimi įsijungti į tikrai laimingos ir klestinčios Lietuvos kūrimą?


Keturiasdešimt metų ukrainiečių tauta gyvena ir dirba po Tarybų valdžios žvaigžde. Keturiasdešimt metų ukrainiečių tauta nenukrypstamai žengia didžiojo Lenino, Komunistų partijos nurodytu keliu. Per tą laiką Ukraina pavirto labai išvystyta industrine-kolūkine valstybe, priešakinio mokslo, kultūros respublika. Ukrainoje pastatyta šimtai ir tūkstančiai šachtų, juodosios metalurgijos, chemijos, mašinų gamyklų, elektrinių, sėkmingai vystoma lengvoji, maisto pramonė.


Didžiausias senovės filosofas Platonas savo galvoj, kurdamas idealią respubliką, statė klausimą: „Kas saugos sargus?“. Nėra galima sukurti tarptautinės organizacijos be šios įstaigos, kuri dabotų sprendimų vykdymą. Daugelis mano, kad Kelloggo paktas teturi moralinius dėsnius ir visais atžvilgiais jis yra panašus kitoms tarptautinėms sutartims. Yra labai maža šių laikų tarptautinių sutarčių, kurios turėtų sankcijas.


Tenka atkreipti dėmesį į tai, kad mūsų liaudies ūkio plano, mūsų biudžeto sėkmingas vykdymas, visos respublikos gyventojų gerovės kėlimas priklausys nuo to, kaip greitai mes sugebėsime pakelti žemės ūkio produkciją. Reikia, kad pieno ir mėsos produkcijos didinimas, žemės ūkio kultūrų derlingumo kėlimas, kolūkių stiprinimas pasidarytų visų mūsų gyvybinis ir pirmaeilis uždavinys. Ir mūsų, kaip deputatų, veikla, ir spauda, ir radijas, ir mūsų literatūra — visa turi žymiai daugiau padėti vykdant šį uždavinį. Tai mūsų garbės reikalas, tai svarbiausias uždavinys, kurį išsprendę mes atsistosime priešakinių tarybinių respublikų gretose.


Per dvejus metus pavyko išleisti 9 numerius, kurie išeidavo gana kukliu 300 egzempliorių tiražu.


Tačiau prancūzai įsitikinę, kad valstybė yra atsakinga už viską, todėl kai reikalai klostosi prastai, jie išeina į gatves, o atėjus rinkimams atiduoda savo balsus opozicijai.


Į vakar įvykusį susitikimą su žurnalistais atvyko Respublikonų partijos pirmininkas A. Bubulis, centrinės tarybos nariai T.Bitvinskas, E.Satkevičius ir kiti.


Bemaž vieningai (už 73, prieš 4, 15 - susilaikė) Seimas vakar pritarė naujojo Valstybės saugumo departamento (VAD) generalinio direktoriaus Mečio Laurinkaus kandidatūrai.


Žinoma, Rusija galėtų prisiminti savo orumą, spjauti į viską ir išvesti savo kariuomenę.


Prieš 17 metų Lietuvos darbo žmonės, Komunistų partijos vadovaujami, sutriuškino buržuazijos viešpatavimą ir paskelbė Tarybų valdžią. Išreikšdama liaudies valią, jauna Tarybų Lietuva įėjo į Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjungos sudėtį ir broliškoje tarybinių tautų šeimoje įgijo plačiausius galimumus politiniam ir ekonominiam vystymuisi, valstybinio suverenumo stiprinimui ir kultūros – nacionalinės savo forma, socialistinės savo turiniu – klestėjimu. Kartu su visa tarybine liaudimi Tarybų Lietuvos darbo žmonės stato socializmą, plečia ir tobulina pramoninę gamybą, atiduoda eksploatuoti naujas gamyklas, fabrikus, elektrines, stiprina socialistinį žemės ūkį, kelia liaudies materialinės gerovės bei kultūros lygį.


Jis atėjo į AT - žilas, mažas, šnekėjo dzūkiškai.


Pirmųjų trejų septynmečio metų rezultatai įtikinamai rodo, kad uždavinius, iškeltus mūsų pramonei 1959–1965 metams ir tolesnei perspektyvai, darbininkų klasė, inžinieriai, technikai ir mokslininkai, visa tarybinė liaudis garbingai išspręs.


Bolševikų partijos vadovaujami mūsų darbo žmonės iškovojo laisvę, sukūrė socialistinę visuomenę. Partija Tėvynės karo dienomis sujungė ir į bendrą tikslą nukreipė visas tarybinių žmonių pastangas ir atvedė liaudį į visišką pergalę prieš priešus.


Bųtų tik laiko gaišinimas, jei mes norėtume įrodinėti, kad tautininkų tarpe turi būti didžiausias susiklausymas, vienybė ir vienų pasitikėjimas kitais. Tai yra tiek aiškūs kiekvienos organizacijos sėkmingo veikimo dėsniai, kad dėl jų dviejų nuomonių būti negali. Tautininkai, imant apskritai, visada gerbė ir gerbia atskiro žmogaus asmenybę ir pripažįsta nusipeiniusių autoritetą. Ir šiandie suvažiavime jie turės progos išgirsti autoritetingų asmenų pažiūras į mūsų valstybės vidaus ir užsienio politikos būklę ir į tai, kaip turi derinti tautininkai savo veikimą su vyriausybės vedama politika. Tuo mes nenorime pasakyti, kad suvažiavusieji turi pasitenkinti tik organizacijos vadų ir vyriausybės narių pranešimais be kritikos iš savo pusės. Sveika ir drąsi kritika visada yra teigiamas dalykas, nes ji padeda geriau nušviesti supainiotus klausimus. O painių klausimų mūsų gyvenime yra nemaža.


Kita pranešimo dalis, kurioj bus išdėstyti komisijos pasiūlymai Indijos savivaldybei praplėsti, bus paskelbta birželio 25 d. Anglų spauda svarsto šitą pranešimą, kaipo labai svarbų įvykį. Laikraščiai pažymi, kad tas pranešimas esąs svarbiausias dabartinės kartos tos rūšies dokumentas. Tai esąs darbas, kurio buvo laukiama per 20 metų. Jame išdėstyti pagrindai, kuriais turės pasiremti būsimoji indų valstybė. Ypač daug dėmesio kreipia laikraščiai į tai, kad komisijos pranešime nesiūloma tuoj paversti Indiją dominija. Priešingai, pranešime išvardyti daug sunkumų Indijos valdymui suteikią rasės, kastų, tikybų ir militarinės krašto apsaugos klausimai. Todėl, komisijos nuomone, Indijos valstybė galinti būti reorganizuota tik palaipsniui.


Bet opozicija tiems „įsipareigojimams“ auga ne tik „mažesniųjų NATO narių“ tarpe. Toje pačioje Anglijoje naujieji JAV kariniai planai kelia didelį nerimą.


Bet yra ir kita pavojaus pusė. Tai, būtent pavojus mažosioms kaimynėms tautoms. Lenkai, prisigrobę lietuvių, ukrainiečių ir gudų žemių, tuo dar nesitenkina. Baltijos jūrą jie tėra pasiekę siauru koridoriu. Dancigas – dar ne lenkiškas. Iki Juodosios jūros dar toli. Dar latvių Latgalija ne lenkių rankose. Lenkų dvarininkai Latgalijoj tyčia vengia tartis su latviais dėl atlyginimo už nusavintą žemę. Niekas neabejoja, kas stovi už šių dvarininkų nugarų. Lenkams svarbu neišleisti iš savo rankų kozyrį, kurį jie galėtų panaudoti konfliktui iškelti su Latvija. Pagaliau, Dauguvos kairiajam krante esą šeši valsčiai dar traukia lenkų akį. Lenkų militaristų spauda nekartą yra atkreipusi dėmesio į tai, kokios didelės reikšmės lenkams turi šie valščiai. Kilus ginkluotam susirėmimui su rusais, šie lengvai galėtų per Latviją pereiti per Dauguvą ir pradėti karo veiksmus prieš lenkus iš užpakalio. Todėl lenkų militaristai išvadžioja, kad tokiam pavojui pašalinti sakyti šeši valščiai turėtų būti prijungti prie Lenkijos. Patys latviai iš patyrimo žino, kiek teko pavargti, kol lenkai per karą su bolševikais išsinešdino iš Daugavpilio. Čia miniatiūroj pasikartojo Vilniaus istorija, kada lenkų kariuomenė tik keliomis valandomis pirmiau įžengė į miestą prieš besitraukiančius bolševikus. Net įtakingų lenkų politikų tarpe rasi žmonių, kurie nieku būdu negali dovanoti, kad Liepojos uostas priklauso ne Lenkijai. Pagaliau, ar bereikia atviresnio lenkų planų atidengimo, kaip „vieno lenkų delegacijos nario“ pareiškimas, kad jie, lenkai, sutiktų pasidalinti su rusais Pabaltę. Visa tai faktai, kurie aiškiai liudija, kad lenkų imperializmas siekia paglemžti ne tik Lietuvą. Jei lenkams šiokiu ar tokiu būdu pavyktų užgrobti Nepriklausomąją Lietuvą, lenkai siektų ir Latvijos žemių.


Žiemos pabaigoje iš kandidatų į Politinio biuro narius išbraukiamas B.Jelcinas (1987 m. rudenį, kai jis buvo pašalintas iš Maskvos miesto pirmojo sekretoriaus pareigų, tai padaryti kažkodėl buvo pamiršta), o pavasario pradžioje KPSS CK organe “Sovetskaja Rosija” išspausdinamas Ninos Andrejevos manifestas “Negaliu atsisakyti principų”. Tris savaites demokratai drebina kinkas: nejaugi baigėsi perestroika ir viešumas, juo labiau kad atsigavę partijos biurokratai surengia “vadovaujančių nurodymų” nagrinėjimo kampaniją (tik po Aleksandro Jakovlevo atsakymo “Pravdoje” paaiškėja, kad būna ir “asmeninių nuomonių”). Partinės konferencijos išvakarėse Leningrade prie Kazanės soboro milicija išvaiko demonstrantus, reikalaujančius daugpartinės sistemos, ir vienas iš ”perestroikos šauklių”, rašytojas Danilas Graninas stebisi valdžios nemokejimu kalbėtis su masėmis aktualiomis temomis: “O juk partiniams darbuotojams reikejo eiti ir įrodinėti žmonėms, kad jie neteisūs, diskutuoti, ginčytis”.


Gandai apie galimus pasikeitimus lenkų ministerių kabinete eina seniai. Tačiau po maršalo Pilsudskio atsisakymo iš ministerio pirmininko vietos ir įvykusių tada atmainų ministerių tarpe - ligšiol jokių naujų kombinacijų Bartelio kabinete neįvyko. Tas ir suprantama. Pilsudskio pasitraukimas iš kabineto viršūnės ir Bartelio kabineto papildymas keliais Pilsudskio šalininkais buvo tiktai taktiškas, laikino pobūdžio žingsnis, einant prie bendros vyriausybės rekonstrukcijos. Aišku yra, kad dabartinis Bartelio kabinetas, nežiūrint dominuojančio jame Pilsudskio vaidmens, nėra tinkamas numatomoms vidaus reformoms pravesti. Jis yra persilpnas ir negriežtas. Be to, dėl paskutiniųjų laikų nepasisekimų užsienių politikoj, Bartelio kabinetas yra netekęs gerokos dalies pasitikėjimo, ką galima aiškinti ir chronišku Pilsudskio negalavimu. Taigi, tiek vidaus, tiek užsienių politikos rezonai verčia keisti vyriausybę. Klausimas tik, kaip.


Per mėnesį savo gimtajame krašte daug kur teko pabūti. Matėme vešliai ir planingai besiplečiančius miestus, naujai išaugusius pramoninius rajonus.


- 8 procentais. Padidėjo gyvulininkystės produktyvumas. Vidutinis pieno primelžimas iš karvės padidėjo 297 kilogramais palyginti su praėjusiais ūkiniais metais. Kai kuriuose rajonuose metinis pieno primelžimas iš karvės sudarė 1800-2160 kilogramų.


Tačiau tikrasis vyriausybės vadovas Jegoras Gaidaras sugebėjo laimėti labai svarbią pergalę: liberalus “ministrų kapitalistų” kabinetas tapo šiek tiek nepriklausomas nuo prezidento struktūrų, išpažinusių senuosius partinius vadovavimo principus, ir galėjo sudaryti nuo Kremliaus nepriklausomą aparatą.


Moterys kolektyvinių ūkių valstietės aktyviai dalyvauja kovoje dėl aukšto derlingumo, dėl pažangaus agronomijos mokslo įgyvendinimo. Jos rūpestingai prižiūri pasėlių ir bandomuosius sklypus, stoja aukšto derlingumo grandžių priešakin, kelia žemės ūkio gamybą. Maskvos srities Ruzos rajono kolektyvinio ūkio „Raudonasis Spalis“ Tatjanos Artemjevos grandis iš vieno hektaro gavo 53,4 centnerius vasarinių kviečių. Maskvos srities, Komsomolsko rajono kolektyvinio ūkio „Penkmetis per 4 metus“ Tamaros Krutovos grandis surinko 83,5 tonų bulvių iš hektaro.


Prezidentas nuėjo dar toliau savo grasinimais ir priminė, kad „jis, kaip vyriausiasis ginkluotųjų pajėgų vadas, turi visus įgaliojimus imtis tokių veiksmų“ ir kad jis paprašė kongresą įgaliojimų pašaukti atsarginius.


Rugsėjo 27 d. Maskvoje, Didžiuosiuose Kremliaus rūmuose, sutartis buvo pasirašyta.


Politinis komitetas, sakoma deklaracijoje, iškilmingai skelbia visiškai remiąs laikinąją Alžyro respublikos Vyriausybę ir jos kovą už tai, kad būtų įvykdyti Eviano susitarimai; prisiima įsipareigojimą teikti kuo didžiausią galimą pagalbą nepriklausomam Alžyrui atkuriant jo ekonomiką; ragina visas Afrikos valstybes pripažinti Alžyro nepriklausomybę, įsipareigoja reikalauti, kad nepriklausomas Alžyras būtų priimtas į SNO tuojau pat, kai bus paskelbti apsisprendimo referendumo rezultatai.


Dabar, kai reikia Lietuvai stoti į NATO ir Europos Sąjungą, šis klausimas vėl keliamas.


Ši parama bus suteikta papildomai prie 30 mlrd. JAV dolerių paskolų, kurias Japonijos finansų ministras Kičis Mijazava spalio mėnesį pažadėjo Indonezijai, Filipinams, Malaizijai, Tailandui bei Pietų Korėjai.


Tokias priemones gali patvirtinti paprasta senatorių balsų dauguma.


Lietuvių tauta net iki XIII a. turėjusi mažiausia kaimynų įtakos. Lotynų civilizacija jų nepalietė, tačiau jų mitologija, šeimos santykiai, veiksmo didybė kai kuriais atžvilgiais prilygsta graikų, kuriems visa žmonija yra dėkinga už civilizacijos vaisius. Lietuviai nesukūrė atskiros civilizacijos, bet juk ji ir yra viena bendra mums visiems, ką jie pasiėmė vėliau, tačiau negalima esą pamiršti, kad Lietuvos stačiai stebuklingi vadai pareiškė kolosalę veiksmo galybę, sudarydami galingą imperiją. Lietuviai užkariautose šalyse radę raštą (pas gudus), jų kalba leidę įstatymus. Štai kodėl galima išaiškinti, kad lietuviu kalba, kuri taip skiriasi nuo slavų, turi labai daug rusų žodžių savoj kalboj, bet ne lenkų kaip kad daugelis iš jūsų mano“, – akcentuoja profesorius.


Pergalė! Apie ją svajojo tarybiniai žmonės, kada 1941 metais jie matė traukiantis savo karius į šalies gilumą. Apie pergalę svajojo tarybiniai kariai prie Maskvos ir Stalingrado, kada jie nepaprasto žvarbumo šalčių metu triuškino rinktines Hitlerio gaujas, atėjusias pavergti mūsų plačiosios šalies tautų. Apie pergalę svajojo kariai didvyriai, vydami priešus iš saulėtosios Ukrainos ir miškingos Baltarusijos, kaudamiesi prie Nemuno ir Vislos, šturmuodami Karaliaučių, Breslavlį, Vieną, Budapeštą ir Berlyną. Apie džiugias pergalės dienas svajojo tarybiniai darbininkai, didžiausių šalčių ir karščių metu statydami ginklų fabrikus Pavolgyje, Sibire, Vidurinėje Azijoje, kantriai pakeldami daugybę trūkumų, kad tik duotų frontui pakankama kiekį šovinių, šautuvų, pabūklų, tankų ir lėktuvų. Tik dėl tos trokštamosios pergalės tarybiniai valstiečiai, visų pirma moterys ir paaugliai, triūsė laukuose, augino derlių ir tiekė maisto produktus frontui, kad mūsų kariai — tėvynės gynėjai visada būtų sotūs.


Ryšium su suvažiavimu Maskvoje vyksta tarybinės muzikos koncertai. Jų metu bus atlikti taip pat ir lietuvių tarybinių kompozitorių kūriniai: B. Dvariono fortepijoninė siuita vaikams „Žiemos eskizai”,  J. Juzeliūno koncertas balsui su orkestru, S. Vainiūno ir J. Karoso fortepijoninės preliudijos.


Drausmę stiprinti padeda dar viena priemonė - budinčiųjų postai. Klasėse, koridoriuje, prie paradinių durų budi mokiniai. Jie žiūri tvarkos, duoda ataskaitą vyr. budétojui, o šis - budinčiam mokytojui.


Tarybinės visuomeninės santvarkos sąlygomis susiformavo naujas dailininko tipas, visu gyvenimu, visomis savo mintimis ir jausmais susijusio su liaudimi dailininko tipas. Mūsų kūrybai teikia peno gyvybingi liaudies gyvenimo, jos išminties ir grožio šaltiniai. Ir siekdami prideramai išreikšti tarybinio žmogaus dvasimio pasaulio turtingumą, jėgą ir grožį vaizduojamojo meno priemonėmis, tapytojai, skulptoriai, grafikai turi turėti aštrią visuomeninę-politinę nuojautą, mokėti giliai suprasti ir įprasminti tuos sudėtingus procesus, kurie vyksta mūsų visuomenėje.


Užuot kokius penkerius metus savanoriškai politikoje papasninkavę, išpažinę savo klaidas, paklydimus, savikritiškai save įvertinę ir paprašę atleidimo, jie tuoj griebėsi savo įprasto ir tobulai įvaldyto ginklo: melo ir šmeižto.


„Atsimindama 1927 m. rugsėjo 24 dienos Asamblėjos rezoliuciją, kuri smerkia puolimo karą:


Mūsų Tėvynės darbininkės sugebėjo pavaduoti pramonėje ir žemės ūkyje vyrus, išėjusius į frontą. Jos išmoko naujų sudėtingų profesijų, tapo tikrais savo darbo meisteriais, padėjo šaliai plėsti liaudies ūkį ir ant savo pečių išnešė visą pagrindinį darbo sunkumą fabrikuose bei gamyklose, kolektyviniuose bei valstybiniuose ūkiuose.


Dėl pasibaisėtinų įvykių Dmitraukoje Lietuvos vyriausybei atkreipus


TSRS Aukščiausioji Taryba visiškai remia pasiūlymus, išdėstytus laiškuose ir notose, kurias TSRS Vyriausybė nusiuntė valstybių — Suvienytųjų Nacijų Organizacijos narių vyriausybėms, nes jie atitinka uždavinį mažinti tarptautinį įtempimą, nutraukti „šaltąjį karą” ir ginklavimosi varžybas, — uždavinį plėsti taikų visų valstybių bendradarbiavimą.


Iš šio posto kariškiai pasitraukė tik sausio 13–osios vakare.


Juo labiau kad Vakarų paskolų Minskas nebesitiki, todėl nei bijoti, nei prarasti nėra ko.


Tautos pažangos frakcijos lyderis E. Klumbys perskaitė pareiškimą. Jame konstatuojama, kad partijų ir judėjimų SUDL-os (Santara „Už demokratinę Lietuvą”) rinkimų konferencijos transliacija per televiziją buvo Seimo rinkimų įstatymo 42 straipsnio pažeidimas, mat rinkimų kampanija prasidės tik rugsėjo 25 dieną. E. Klumbys pasiūlė išklausyti televizijos vadovybę, kodėl tokia išimtis buvo padaryta SUDL-ai.


Draugas Tito nuoširdžiai padėkojo ekskursijos vadovei L. I. Kunickai ir Ginklų rūmų direktoriui ir pasakė, kad jis dar apsilankys Kremliuje.


Baltarusijoje pastebimas pagrindinės, kitaip nepavadinsi, spaudos bumas.


Ten nebuvo jokių žmonių, tik sargas vandeniu plovė kiemą.


Didžią Lenino - Stalino tautinės politikos kūrybinę jėgą tarybinės tautos ypač pajuto taikios socialistinės statybos metais. Visa eilė seniau carų Rusijos pavergtų tautų, kaip turkmėnai, kirgizai, uzbekai, o taip pat ir ukrainiečiai bei baltarusiai atgimė, išvystė su broliškosios rusų tautos pagalba savo kraštų ekonomiką, pakėlė ligi tol nematyto lygio savo kultūrą, tautinę pagal formą, socialistinę pagal turinį. Visi tie tarybinių tautų pasiekti laimėjimai gavo savo atspindį ir buvo užtvirtinti 1936 metais priimtoje Stalino Konstitucijoje.


Baigęs Vytauto Didžiojo gimnaziją Vilniuje, įstojo į Vilniaus kunigų seminariją.


Jų įsitikinimu, mokyklų draugystė yra susigiminiavusių miestų bendradarbiavimo dvasia.


Generalinis „Berliner Tageblatt“ redaktorius Teodoras Wolffas reiškia nuomonę, kad vokiečių politikai artimiausiu laiku pastatytas svarb. uždavinys. Lenkija stengiasi pakeisti tai, ko trūksta jos vidaus santvarkai, dideliu aktyvumu svetur. Ji nori sujungti prancūzų patronatą su italų daugingumu ir pageidauja, kad visas pasaulis padėtų jai jos įsibrovimo darbuose Dancige ir koridoriuj. Toliau Wolffas pareiškia, kad Lenkijos verbavimas Pabaltės valstybėse esąs sėkmingas. Prie to pasisekimo ne maža prisidėję Estijos baronai, kurie per nacijonalistinius vokiečių laikraščius sugebėjo, po Rusijos kariuomenės iširimo, išreikalauti per vokiečių valdžią didelius, kartais net perdėtus, atlyginimus iš Estijos. Čia pasireiškęs jų naujas karštas patrijotizmas, kuriam daugiau rūpėję savo asmeniniai, negu vokiečių visuomenės reikalai. Rašydamas toliau, Wolffas pastebi, kad Lenkijos politika reikalaujanti vokiečių politinio aktyvumo sustiprinimo. Visų pirma, ji turinti mėginti susitarti su Lenkija. Wolffas pažymi toliau, kad dabartiniu momentu Vokietija Lenkijos atžvilgiu esanti izoliuota ir vokiečių politikos tikslas turįs būti šitą padėtį pakeisti.


Galų gale pirmą kartą 13 proc. balsų surinko Vokiečių liaudies sąjunga.


Pastuchovas, be kita ko, apkaltino su radikaliu islamiškuoju “Taliban” judėjimu kovojančią opoziciją Afganistano šiaurėje padarius didelių klaidų.


Santykis su partijomis kristalizavosi pamažu: vienos partijos buvo solidarios ir vykdė tą su mandatu gautą įpareigojimą, kitos ėjo į šonus ir galų gale sudarė naują kairiąją daugumą, kuri įvykdė savotišką politinį perversmą parlamente.


Kalbama, kad atsistatysiąs Korošeco kabinetas, o naują sudarysiąs valstiečių demokratų vadas Mačekas.


b) griežtai laikytis partinės drausmės, aktyviai dalyvauti partijos ir šalies gyvenime, praktiškai vykdyti partijos politiką ir partinių organų nutarimus;


Vokiečiai susidomėjo, kokie tai buvo lageriai, kas į juos patekdavo, koks likimas ištiko dešimtis tūkstančių kalinių.


Ši partinių ir rezistencinių organizacijų sąjunga laikė save vienintele ir aukščiausia institucija tautos teisėms ginti.


Jie taip pat sako, kad iki NATO normų Lenkijos karinėms pajėgoms trūksta per 5 tūkst. automobilių, o pusę tų, kuriuos kariuomenė turi, būtina išimti iš apyvartos - tokie jie sugedę ir pasenę.


Seniūnė Česlava Marcinkevič veik nepriekaištingai kalba lietuviškai.


„1941 metų rudenį, būnant Minske, du kartus važiavau su kuopa šaudyti žydų, — pasakoja žudikas Kemzūra. — Važiavome į Koidanovą ir Slucką. Koidanove buvo įsakyta eiti po butus ir rinkti žydus. Apie tai aš pranešiau būrių vadams, ir jie vykdė šią operaciją”.


Siunčiame karštą sveikinimą ir reiškiame padėką didvyriškiems Lietuvos partizanams, triuškinusiems grobikų vokiečių užnugarį.


Partinių, komjaunimo ir profsąjunginių organizacijų užduotis yra dar smarkiau išplėsti socialistinį lenktyniavimą, kad nebūtų nei vienos įmonės, kuri savo bare nekovotų dėl garbingo Gegužės Pirmosios paminėjimo.


Ilgamečio ir žiauraus karo Afganistane aplinkybėmis, kai priešinantis Rusijos invazijai ir jos išlaikomam Afganistano komunistiniam režimui žuvo milijonas žmonių, galima įtarti ir daryti prielaidą, kad S.Alekuze irgi vykdė nusikaltimus žmoniškumui ir karo nusikaltimus, taip pat rėmė Rusijos agresiją į Afganistaną.


Vaisingą darbą atlieka draugija „Švedija – TSRS“. 1955 metų lapkričio mėnesį švedų visuomenė plačiai pažymėjo jos veiklos dvidešimtąsias metines.


Visi Tėvynės patriočių sumanymai ir norai nukreipti į vieną tikslą — padėti Raudonosios Armijos kariams greičiau sutriuškinti vokiškuosius žmogžudžius, iškelti pergalės vėliavą Berlyne. Vardan to didžiojo tikslo jos didvyriškai įveikia visus karo sukeltus sunkumus, didina savo pagalbą frontui. „Vardan — Tėvynės garbės ir nepriklausomybės, — pasakė draugas Stalinas, — tarybinės moterys, jaunuoliai ir mergaitės rodo šaunumą ir didvyriškumą darbo fronte. Jie pasirodė vertais savo tėvų ir sūnų, vyrų ir brolių, ginančių savo Tėvynę nuo vokiškųjų fašistinių išgamų”.


Kalbama, kad Jums lengviau sekasi bendrauti su premjeru nei su Seimo Pirmininku?


Rugpiūčio 30 d. prezidentas Sukarno dalyvavo per pietus, kuriuos surengė jo garbei akredituoti TSR Sąjungoje šalių, dalyvavusiųjų Bandungo konferencijoje, diplomatinių atstovybių vadovai. Nuo Tarybų Sąjungos per pietus buvo K. J. Vorošilovas, N. A. Bulganinas, S. R. Rašidovas, D. T. Sepilovas ir kiti.


Bendradarbiavimas, apie kurį kalbama dviejuose Maskvos dokumentuose, baigia laikraštis, savo esme yra toks, kad jis atmeta visas nepagrįstas abejones, kilusias iš blogai informuotų arba piktavališkų šaltinių. Šis bendradarbiavimas yra atviras visiems. Jis lygiateisiškas. Jis atitinka visų šalių interesus. Jis yra didelis indėlis į taiką.


Prieš praėjusių metų gale buvusias Ženevos derybas lenkai, pastebėję dabartinės mūsų vyriausybės atsparumą ir žinodami buvusiųjų mūsų vyriausybių nuolaidumą, panorėjo geriau kalbėti su buvusiųjų Lietuvos koalicinių vyriausybių atstovais, negu su prof. Voldemaru. Ypatingu būdu supuolęs spaudimas iš lauko ir iš vidaus – štai tas faktas, kurs nesunku buvo pastebėti net ne diplomatui ir ne politikui prieš praėjusių metų lapkričio 26 dieną. Kai kurių mūsiškių viešai spaudoj pareikšti karšti norai, coût que coût sudaryti plačiosios koalicijos vyriausybę; vieši ir nepaslėpti mūsiškių koalicininkų troškimai nuvažiuoti į Ženevą ir atsiimti dabartinės mūsų vyriausybės prieš lenkus įteiktą skundą – štai nepaprastas mūsiškių nuolaidumas, lenkų jau nuo dvidešimtų metu išmėgintas. Su buvusiomis vyriausybėmis mes susikalbėsim! Štai šūkis: kurs buvo lenkų paleistas prieš praėjusių metų Ženevos derybas. Bet… buvusiosios vyriausybės tada nebegrįžo ir lenkams susikalbėti buvo kur kas sunkiau, negu kad jie manė. Reikėjo pasižadėti, kad iš Vilniaus srities lenkų išguiti be mažiausio reikalo lietuviai turės būti atgal įsileisti. Reikėjo pasižadėti, kad Plečkaičio Lydoj laikoma armija bus likviduota; kad klastingas Varniuose nesamų lenkų mokytojų skundas bus ištirtas. Tai visa lenkų Ženevoj pasižadėta. O kas ištesėta? Tiesa, iš Vilniaus išguitiems lietuviams neva buvo leista grįžti atgal. Bet nesamas Varnių koncentracijos stovykloj lenkų mokytojų skundas nebuvo norimas ištirti. Matyt, jis nepatogu buvo lenkams tirti. Dar blogiau: pažadėti Plečkaičio legionai iki šiol dar nepanaikinti. Vadinasi, pas lenkus dar ir dabar ta pati tendencija, kaip kad ir anksčiau: pasirašė Suvalkų sutartį, bet tuoj ją patys ir sulaužė. Ženevoje pasižadėjo Plečkaičio armiją panaikinti, bet jos nepanaikino. Pažadėti ir neištesėti – labai nekoks dalykas. Toks nepageidaujamas dalykas prie liudininkų konstatuojamas – labai nemalonu girdėti. Ar tik ne dėl šios priežasties lenkai tiek kratėsi, tiek nenorėjo, kad lietuvių lenkų derybose dalyvautų Tautų Sąjungos atstovas. Lenkų nenaudai susidėjus konjunktūrai įsileisti Tautų Sąjungos atstovą – tikrai nepatogu. Visi tai gerai supranta. Bet noras šiuos aiškius, visiems suprantamus dalykus užmaskuoti, arba net kitus kaltinti – daugiau negu ne džentelmeniška. Ir tokį nedžentelmėnišką kelią noriai renkasi lenkai. Pilsudskiui labai artimas laikraštis: „Gazeta Warszawska“ (5. III. 1928) nedviprasmiškai rašo: Lietuvos noras, kad lietuvių - lenkų derybose dalyvautų Tautų Sąjungos atstovas, yra noras lietuvių lenkų klausimą sujungti su Tautų Sąjunga. Nurodytas lenkų laikraštis nesidrovi iškelti net motyvą, dėl kurio lietuviams yra pageidaujamas lietuvių lenkų derybose Tautų Sąjungos atstovas. Tas motyvas yra štai koks: Tautų Sąjungoj yra vokiečiai. O be vokiečių Ženeva net žingsnio žengti negali. Šiam Pilsudskiui labai artimos lenkų spaudos nušvietime vokiečių vaidmuo Tautų Sąjungoj labai teigiamas, net dominuojantis. Bet už tad buvusios santarvės vaidmuo – labai neigiamas: ji be vokiečių net žingsnio žengti negali Lietuvos klausimu.


Komiteto darbo tvarka suformuluota, pareiškė V. Zorinas, antrą kartą paėmęs žodį posėdžio pabaigoje. Joje pasakyta, kad svarbiausias uždavinys yra susitarti dėl visuotinio ir visiško nusiginklavimo. Vadinasi, kaip tik tokios sutarties projekto ruošimas turi būti visos komiteto veiklos pagrindas.


Viename penkete (konspiracijos tikslais buvo kuriamos mažos pogrindžio kuopelės - penketai) su G. Ruzgiu buvo ir Juozas Lukša, vėliau tapęs pokario partizanų kovų didvyriu.


Didelės svarbos uždaviniai iškyla tarybinei liaudžiai naujajame penkmetyje. Mūsų šalis turi padaryti milžinišką žingsnį į priekį komunizmo statybos keliu, istoriškai trumpiausiu laiku išspręsti pagrindinį Tarybų Sąjungos ekonominį uždavinį – pavyti ir pralenkti labiausiai išsivysčiusias šalis pagal produkcijos gamybą vidutiniškai vienam gyventojui. Daug reikės padaryti, daug sunkumų įveikti, daug aukštumų pasiekti!


Po Kapitolio kupolu Amerikos kongreso salėse dabar vyksta savotiškos varžybos: kuriam iš senatorių ir atstovų rūmų narių pavyks prikalbėti daugiau šlykštybių laisvę mylinčios kubiečių tautos adresu, kuriam iš jų pavyks sugalvoti agresyviausią planą prieš didvyriškąją Karibų jūros salą.


RABATAS, III. 1. (TASS-ELTA). Kaip praneša MAP-o agentūra, vakar Uarglėje – Sacharos centre – įvyko didelė alžyriečių demonstracija, kurios dalyviai rėmė Alžyro respublikos laikinąją vyriausybę.


Kiti šaltiniai šios informacijos kol kas nepatvirtino.


Rusijos delegacijos vadovas M. Vakulenka susitikime su Užsienio reikalų komiteto nariais pasiūlė išspręsti Kaliningrado srities klausimą, apibrėžiantjo statusą “kažkokia reikšminga sutartimi visiems laikams”.