Pagaliau reikėjo palaužti įnirtingą priešiškų srovių ir grupuočių pasipriešinimą partijos viduje trockininkų, bucharininkų, nacionalistinių nukrypimų šalininkų, kurie buvo prisidengusi sumuštų šalies viduje išnaudotojų klasių agentūra. Visos tos antipartinės grupės stojo prieš partijos generalinę liniją — socializmo statybą TSR Sąjungoje, skleidė netikėjimą socializmo pergalės mūsų šalyje galimumu ir iš esmės traukė į kapitalizmo restauravimo kelią. Partijos Centro Komitetas, vadovaujamas V. I. Lenino, o jam mirus J. V. Stalino, sutriuškino visas antipartines grupuotes, sutelkė partiją į didžią monolitinę jėgą, kuri, tvirtai įveikdama negandus ir sunkumus, vedė šalį lenininiu socialistinės statybos keliu.


Kai Černomyrdinas pernai gruodžio mėnesį lankėsi Taškente, Karimovas pradėjo kalbėti jam apie pavojų, gresiantį abiem šalims.


Iš atskirų laikraščių, – ,,Berlingske Tidende“ (oficiozas) rašo:


1949 m. spalio mėnesį VDR prezidentas Vilhelmas Pikas, užverstas kalinių giminių laiškais, parašė laišką Stalinui.


Lenkijai net mintis nekyla, kad susidarius naujoms aplinkybėms mūsų valstybių siena galėtų skirti, o ne jungti dvi draugiškas valstybes.


Frakcijos kūrėjo Jono Valatkos teigimu, kūrimo iniciatyva kilo regioniniuose socialdemokratų skyriuose.


Taikiam ūkiui ir geresniam tautų gyvenimui bus galima skirti ir didžiules vertybes, kurios dabar yra paverstos visokiausiais ginklais, amunicija ir strateginėmis atsargomis, taip pat į taikų gyvenimą savo žiniomis ir jėgomis galės įsijungti dešimtys milijonų žmonių, kurie dabar tarnauja armijose ir dirba karo pramonėje.


Aš nenorėjau dalijimosi - jei tik truputį daugiau kaip pusė balsuos už mane, įmanomas susipriešinimas.


Kreipdamasis į jaunuosius kubiečius, N. Chruščiovas kalbėjo: „KUBA – LAISVA ŠALIS, KURI IŠSIKOVOJO NEPRIKLAUSOMYBĘ IR IŠVIJO AMERIKOS IMPERIALIZMO STATYTINIUS. TAČIAU JŪS ESATE GALINGIAUSIOS IMPERIALISTINĖS VALSTYBĖS PAŠONĖJE. IMPERIALIZMAS NEGALI NURIMTI, KAI VIRŠUM LAISVOS KUBOS ŽEMĖS PERGALINGAI PLEVĖSUOJA KUBOS VĖLIAVA, KURIĄ IŠKĖLĖ FIDELIO KASTRO VADOVAUJAMA Amerikos karinis jūrų laivynas atviroje jūroje tikrintų“ į Kubą plauklančius laivus. Tačiau seniai praėjo tie laikai, kai jūrose nebaudžiami siautėdavo piratai. Prekyba tarp nepriklausomų valstybių – tai jų vidaus reikalas, o tiems, kurie mėgina kištis į reikalą, kažką „tikrinti“, ir dar jėga, galima tik pasakyti: nekiškite nosies, kur nereikia.


Berlyne daug kur galime pamatyti šūkį „Vakarų Berlynas neturi tapti Sarajevu!”. Demokratinio Berlyno gyventojai darbu stiprina pirmąją vokiečių darbininkų ir valstiečių valstybę, pasiryžę ir su ginklu stoti į jos sargybą. Į revanšistų provokacijas jie atsako vieningu darbu, dar glaudesniu susitelkimu.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Radio žiniomis, šiandien Varšuvoj prasidėjo tarptautinė taikos konferencija, kurią suorganizavo Ženevos tarptautinės taikos biuras. Varšuva kaip konferencijos vieta išrinkta lenkų grupei pasiūlius. Konferencija atidaryta su didelėmis iškilmimis.


Bet dabartinė birželio mėn. likvidacija pasižymi viena ypatinga aplinkybe, kuri išskiria ją iš visų ligšiol padarytų likvidacijų. Būtent šioj paskutinėj likvidacijoj mūsų kriminalinei policijai pavyko ne tik patį vietos komunistų lizdą suardyti, bet ir išaiškinti, iš kur mūsų komunistams „rytų saulutė“ šviečia, kur iš tiesų yra jų darbo vadovybė ir iš kur jų „pasiryžimas“.


Kalbėdamas prie mikrofono, p. E. Foras pasakė, kad jis džiaugiasi, turėdamas galimybę dar kartą padėkoti Parlamentinei grupei ir visiems, kurie jį taip nuoširdžiai priėmė Tarybų Sąjungoje. Jis pareiškė didelę padėką tarybinei liaudžiai už jos nuoširdžią, draugišką pažiūrą į Prancūzijos liaudį.


Dėl to mums neįmanoma aptarti visų darbinių kasdienių klausimų, kuriuos Vyriausybe privalo spręsti.


Konferencijoje priimti dokumentai išsiųsti į ESBO, Jungtines Tautas, Europos Sąjungą bei Europos Tarybos Tarpparlamentinę asamblėją.


Po to Maskvoje ir Helsinkyje įvyko Tarybų Sąjungos ir Suomijos vyriausybinių delegacijų derybos, kurios praėjo draugiškai, pasitikėjimo ir savitarpio supratimo dvasia. Po derybų buvo bendrai paruošta „Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjungos ir Suomijos respublikos sutartis dėl Saimos kanalo tarybinės dalies ir Malyj Vysockio salos išnuomojimo Suomijos respublikai“.


Be kita ko, Lenkijos spaudoje šis Amerikos lenkas neseniai tiesiai šviesiai pareiškė, kad “jeigu po 20 metų pagaliau ir susidarytų pusiausvyra tarp svarbiausių pasaulio žaidėjų, stipriausi koziriai vis tiek bus JAV rankose”.


Tautų Sąjungos taryba priėmė prezidento Urrutia pasiūlytą rezoliuciją, kuria širdingai kviečiamos Ispanija ir Brazilija aktingai dalyvauti tarybos darbuose ir šiuo galutinai nuo savo išstojimo atsisakyti. Taip pat pritarta raštui, kuris bus pasiųstas Madrido ir Rio de Janeiro vyriausybėms. Be to, bus kviečiama prisijungti prie Tautų Sąjungos ir Socta Rica.


Lietuvos KP CK birželio Plenumas (1961 m.) pareikalavo pašalinti iš pareigų, susijusių su materialia atsakomybe, asmenis, kurie nekelia pasitikėjimo, susikompromitavo ankstesniame darbe. Šis reikalavimas dar iki šiol ne visur įvykdytas.


1919 metų rugsėjo mėnesį Svarthoutas „parinko“ iš JAV ekspedicinės kariuomenės Prancūzijoje „daugiau kaip tūkstantį karininkų ir kareivių, pasiruošusių vykti į Lietuvą“. Tuo laiku „apie 500 kitų karininkų ir daugiau 1.000 kareivių… apmokyti Niujorke ir laukia organizuojant reguliarias dalis“.


Tai padaryti B.Jelciną paskatino vyriausiasis šalies derybininkas paskolų klausimais Anatolijus Čiubaisas, įspėjęs: jei vyriausybė bus neveikli, atleidus ministrą pirmininką Sergejų Kirijenką, padariniai bus liūdni.


Prokopovičiui pavyko nuslėpti ir infliacijos didėjimą, nes su Rusija už energijos šaltinius jis atsiskaitydavo prekėmis.


Aš esu laimingas, priimdamas iš Tamstos rankų raštus, kuriais Jo Didybė Jurgis V, Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalius, Indijos Imperatorius, akredituoja Tamstą kaipo Nepaprastą Pasiuntinį ir įgaliotą Ministerį Lietuvoj.


Jeigu prie Baltijos jūros prijungsime paminėtas įlankas, ant šių krantų kaimynystėje, rytuose ir vakaruose, šiaurėje ir pietuose, gyvena aštuonios valstybės. Ne visos vyriausybės garbingai ir atvirai gina taikos politiką. Tarp jų yra ir tokių, kurie begėdiškai ir nusikalstamai stengiasi sukelti atominį karą. Ir tarpe tokių vyrauja seni ir baisūs mūsų pažįstami. Hitlerio žmonės-žvėrys. Adenauerio neofašistai, „riterių-šunų“ palikuonys. Bet visos tautos trokšta taikos. Aišku, mums netinka davinėti patarimus neprašomiems. Bet iš tikrųjų, daug kam vertėtų pasimokyti iš lietuvių, latvių ir estų, iš šitų trijų nedidelių tautų, draugiškai sugyvenančių, radusių didžius ir ištikimus draugus, savo taikiu darbu nusipelniusių įvertinimo ir pagarbos dorų žmonių tarpe viso pasaulio šalyse. Mūsų slaptažodis, atveriantis mums duris į laisvės ir laimės kraštus, kaip ir anksčiau skamba – Draugystė ir Taika.


Abi pusės patvirtino savo vieningą nuomonę, kad svarbiausioji kliūtis, trukdanti suvienyti Vokietiją kaip taikingą ir demokratinę valstybę, yra dabartinis VFR vyriausybės politinis kursas, kurio tikslas yra remilitarizuoti Vakarų Vokietiją ir paversti ją agresyviojo Šiaurės Atlanto bloko karine atomine baze. Vykdant militarizavimo kursą Vakarų Vokietijoje taip pat slopinamos demokratinės jėgos, pasisakančios prieš naujo karo rengimą. Ryškiausias to slopinimo pasireiškimas buvo Vokietijos Komunistų partijos uždraudimas. Tas kursas gilina skirtumą tarp abiejų Vokietijos valstybių ir sudaro grėsmę taikai Europoje ir pačios vokiečių tautos saugumui. Juo toliau VFR žengs remilitarizavimo ir atominio ginklavimosi keliu, juo labiau ji supančios save savo dalyvavimu agresyviose Vakarų Valstybių grupuotėse, tuo sunkiau bus išspręsti susivienijimo uždavinį, nes tokia VFR vyriausybės politika griauna pati pagrindą abiem Vokietijos valstybėms taikiai ir demokratiškai susivienyti.


Tiesa, “Gazpromas” kartais nusiskųsdavo, kad Baltarusija nemoka už dujas, tačiau visi suprasdavo, kad tokios yra žaidimo sąlygos, ir kai čiaupas būdavo trumpam užsukamas, Minskas vėl ką nors išsiųsdavo iš šalies ir būtinai pranešdavo, kad Rusija Baltarusijai daug daugiau skolinga.


Mielai nueičiau į parduotuvę, bet apsaugos žmonės neleidžia nueiti net poros žingsnių.


Ar Vidurio Europoje susikurs nauja politinė ir ekonominė sąjunga atinkanti realius slavų ir baltų tautų integravimosi poreikius, kol atsakymo nėra.


Tačiau dauguma rusų - tai rodo sociologiniai tyrimai - taip pat, kaip ir dauguma lenkų, pritarė Lietuvos laisvėjimui ir priėmė jos pilietybę.


Štai, kaip atrodė fašistiniai savivaldybių rinkimai.


Laikraščio „Vašington Post end Taims Herald” pranešimu, atstovų rūmų narys Porteris griežtai kritikavo JAV karinę pagalbą Lotynų Amerikos diktatoriniams režimams.


Antra, narystė Didžiajame aštuonete reiškia, kad kusija pripažinta tikra posovietinės erdvės lydere.


Prieš pasikėsinimą S.Belozercevas kartu su buvusiu TSRS prokuratūros tardytoju J.Kočanu buvo pakviesti į vyriausybinę komisiją Maskvos vyriausybės veiklai tirti. J.Kočaną nenustatyti asmenys sumušė birželio 4 dieną.


Tegyvuoja narsioji lietuvių tauta, drauge su visomis Tarybų Sąjungos tautomis kovojusi prieš grobikus vokiečius!


Radio žiniomis, prancūzų spuda gyvai komentuoja įvykusį franko stabilizavimą. Visa spauda pripažįsta šio įvykio didelę reikšmę ekonominiame Prancūzijos gyvenime ir sveikina radikalus, – pasak „Avenir“, „pasiryžusius padėti Poncaré pereiti paskutinį finansinio krašto atstatymo etapą“. „Matin“ laiko franko stabilizavimą istoriniu įvykiu, atidarančiu naują ekonominio gyvenimo erą. „Exclsior“ skeibia reformą geriausia, nes visos partijos su ja sutikusios. „Figaro“ rašo, kad stabilizavimas nėra darbo pabaiga, o tik nacionalinių vertybių realizavimo pradžia. Visa spauda kiritikuoja socialistus, kurie reikalavo priemonių frankui stabilizuoti, bet vengė vykdymo atsakomybės.


Kiek buvo džiaugsmo (kai kam ir nemalonumu!), kai vieną kartą moksleiviai išgirdo:


Tokia nuomonė atsispindėjo ir žiniasklaidoje.


PCHENJANAS, birželio 12 d. (TASS-ELTA). Korėjos centrinė telegramų agentūra, pasiremdama Pietų Korėjos laikraščio „Kenchian Sinun” pranešimu, skelbia, kad šiomis dienomis Pietų Korėjoje Amerikos karo policijos tarnautojas, iššovęs iš revolverio į grupę korėjiečių jaunuolių Čunčdu stotyje (Šiaurės Kensano provincija), du iš jų sunkiai sužeidė.


Visa Vakarų Europa, JAV, NATO blokas kalbėjo, kad Varšuvos paktas - tai gresmė taikai.


Susirinkime, be kita ko, bus svarstomi: 1) minėtasis caro minifestas; 2) rinkimai į seimą; 3) valsčių, parapijų, mokyklų reikalai; 4) įvairūs mokesčiai; 5) žemės (agrariškieji) ir miškų klausimai; 6) žemiečių įstaigos; 7) Lietuvos luomų ir tautų klausimas; 8) išeivybė ir kiti klausimai, kuriuos, pagal dienos eilę, kiekvienas iš atvykusių Vilniun gali pakelti. Lai gyvuoja, auga ir žydi Lietuvos ir jos žmonių gerovė Vilniuje. Spalių m. 22 (lapkr. 4) d. 1905 m…“


Žinios iš Ženevos praneša, kad mūsų vyriausybės galva prof. Voldemaras turės pasimatymą su Prancūzijos užsienių politikos vadu p. A. Briand'u. Vadinasi, jo kelionė šį kartą, kaip ir pereitą rudenį, nesibaigs Ženeva, bet pasieks ir Paryžiaus. P. Briand'as, kaip ir p. Strescmarin'as, šį kartą dėl ligos pats asmeniškai negalėjo į Ženevą atvykti. Mes dar atsimename, kaip gruodžio mėnesio sesijoj p. Briand'as buvo vienas iš didžiųjų valstybių atstovų, kurie prisidėjo prie lietuvių lenkų konflikto pakreipimo į taikingesnes vėžes.


Paskutinėmis iš Paryžiaus radio žiniomis, beveik visa prancūzų spauda laiko Litvinovo nusistatymą Ženevoj komedija. „Homme Libre“ pažymi, kad Litvinovo atsakymas tiktai užakcentavęs jo nepasisekimą. „Matin“, pastebi, kad Sovietai sugebėję sukelti daugumos nusistatymą prieš save.


Teisybė, pilsudskininkai niekur viešai dar nepasisakė, kad jie išsižada savo romantiškos programos. Bet šiandien vargu bau yra, net ir pačių naiviausių pilsudskininkų tarpe, kurie dar tikėtų savo romantiškos programos realizavimu.


Žinoma, negali būti nei kalbos, kad valstybė galėtų aprūpinti sėklomis, inventoriu, mašinomis kelias dešimts milijonų ha sukolektyvintos žemės. O „susikolektyvinę” ūkininkai, žinoma, viso ko lauks iš valstybės.


Prezidento administracija, įsikūrusi Senojoje aikštėje, buvusiame KPSS CK pastate, neturi finansinių svertų, jos valdininkai negali, pavyzdžiui, patys įsakinėti finansų ministrui.


D-ras Trukanas užprotestavo prieš statomą iš Didžiosios Lietuvos į Klaipėdos kraštą atsikėlusiems Lietuvos piliečiams sąlygą, kad jie, norėdami įsigyti Klaipėdos krašto piliečio požymį, paduotų tuo reikalu atatinkamą prašymą. Pasak d-ro Trukano, Klaipėdos krašto statutas duodąs be jokių sąlygų kiekvienam Lietuvos piliečiui visas viešąsias piliečių teises Klaipėdos krašte. Todėl negalima reikalauti iš Lietuvos piliečių šio krašto požymiui įgyti dar atskiro prašymo.


DLK Gedimino 3-ojo laipsnio ordinai Prezidento dekretu taip pat paskirti Kalifornijos universiteto profesoriui, atkurto Vytauto Didžiojo universiteto pirmajam rektoriui, Pasaulio lietuvių mokslo ir kūrybos simpoziumų organizatoriui Algirdui Avižieniui, JAV lietuvių bendruomenės valdybos socialinių reikalų tarybos pirmininkei Birutei Jasaitienei, gydytojui, lietuvių išeivijos veikėjui Petrui Kisieliui, gydytojui, Lietuvių fondo įkūrėjui, lietuvių išeivijos veikėjui Antanui Razmai, Čikagos Ilinojaus Masonų medicinos centro direktoriui Rimgaudui Nemickui.


Plenume svarstomi pasiūlymai kaip gerinti vadovavimą žemės ūkiui, turi nepaprastai svarbią reikšmę ir neabejotinai suvaidins didžiulį vaidmenį toliau vystant žemės ūkio gamybą, sako partijos Lvovo srities komiteto pirmasis sekretorius I. Grušeckis.


Liaudininkų ir socialdemokratų valdžia, darbo masių spiriama, ėmėsi kai kurių priemonių prieš fašistus. Yra žinoma, kad ji 1926 m. gruodžio mėn. areštavo fašistinį budelį Grigaliūną-Glovackį ir kai kuriuos kitus fašistus, bet ta kova buvo neryžtinga ir neveiksminga. Tai dar kartą parodo, kad smulkioji buržuazija dėl savo klasinės prigimties yra nepajėgi vesti nuoseklia politiką. Atėję į valdžią smulkiosios buržuazijos partijų vadai tai linkčiojo galvas į kairę, daug žadėdami, o duodami tik trupunius, tai, nusilenkę iki pat žemės, šunuodegavo prieš stambiąją buržuaziją. Liaudininkų ir socialdemokratų partijų valdymo periodas Lietuvoje dar kartą istorijoje parodo smulkiaburžuazinės demokratijos bankrotą.


Kai kurie ZChN deputatai išėjo iš AWS ir pareiškė kartu su radikaliu Lenkijos atkūrimo judėjimu (ROP) steigsią naują dešiniųjų bloką, nes AWS juos labai nuvylė.


Pasak B. Komorowskio, teigiamai vertintinas pastaraisiais metais itin suaktyvėjęs tarpparlamentinis bendradarbiavimas, ypač nacionalinio saugumo srityje.


Pasirengimas respublikos komjaunimo suvažiavimui sutapo su pasirengimu liaudies teismų rinkimams, kurie įvyks šį mėnesį. Kaip komjaunuolis, tu turi aktyviai dalyvauti rinkiminėje kampanijoje, aiškinti rinkėjams tarybinio teismo vaidmenį ir reikšmę, dalyvauti agitpunkto darbe.


„Nenorėčiau, kad visas kitas pasaulis manytų, jog Vašingtono teismas prieš Kompartiją niekam Niujorke nesukėlė pasipiktinimo ir rūstybės“, – rašoma laiške, kurį gavo TASS-o skyrius Niujorke. Laiškas pasirašytas Ralfo Vikeilo. Laiško autorius užtikrina, kad ne vien jis pasipiktinęs šiuo teisminiu susidorojimu.


Užtikrinęs komiteto narius, kad Anglijos delegacija įgaliota sudaryti susitarimus, kurie įgalins „pradėti tikrai fiziškai nusiginkluoti“, Didžiosios Britanijos užsienio reikalų ministras Hiumas pareiškė, kad laikas, pagaliau, užuot bendrai kalbėjus apie pageidaujamą taiką, pradėti veikti.


Bet būsime iki galo atviri, pone Ministre Pirmininke, dabartinėmis sąlygomis tai neišsprendžia aplamai viso klausimo. Reikalas ne tik tas, kad Norvegija pirmą kartą per visą savo istoriją tapo dalyve karinės sąjungos, nukreiptos prieš kaimyninę didžiąją valstybę, ir, mūsų giliu įsitikinimu, priversta kenkiant savo nepriklausomybei suteikti savo teritoriją užsienio štabams dislokuoti, arba kad jau dabar paruošti planai panaudoti kariniams NATO tikslams didžiausią nacionalinį Norvegijos turtą — jos prekybos laivyną. Reikalas dar ir tas, kad Norvegijos teritorija faktiškai paruošta tam, kad ją bet kuriuo momentu Šiaurės Atlanto bloko ginkluotosios pajėgos galėtų panaudoti prieš Tarybų Sąjungą. Ir jeigu šiandien aerodromuose, kurie pastaraisiais metais Norvegijoje pastatyti NATO nurodymais, nėra užsienio bombonešių, jeigu Norvegijos karinėse jūrų bazėse, įrengtose pagal NATO planus, šiandien nėra užsienio karo laivų, tai rytoj padėtis gali pasikeisti, ir tai gali įvykti net prieš norvegų tautos ir Norvegijos vyriausybės valią. Negalima neatsižvelgti į netolimos praeities pamoką.


Milijoniniai nuostoliai buvo padaryti taip pat Mokslų Akademijai, Vilniaus ir Kauno universitetams. Iš Vilniaus universiteto fizikos chemijos instituto vokiečiai tuo metu pagrobė 37 elektros motorus, 9 stakles, 21 rašomąją mašinėlę, 13 brangių paveikslų, rektorato insignijas, jų tarpe stambų auksinį žiedą su brangakmeniu, auksines taures ir daug paauksuotų bei sidabrinių indų.


Kaip tik šiems tikslams skirti, konkrečiai, tokie žygiai, kurių Tarybinė vyriausybė ėmėsi pastaruoju metu, kaip 1956 metų lapkričio 17 d. pasiūlyta nusiginklavimo ir tarptautinio įtempimo mažinimo priemonių programa; priemonės santykiams pagerinti su Vokietijos Federatyvine Respublika; pasiūlymas, kad Tarybų Sąjunga, Jungtinės Valstybės, Anglija ir Prancūzija prisiimtų bendrus įsipareigojimus užtikrinti taiką ir saugumą Artimuosiuose Rytuose.


Per trumpą laiką jie pristatė valstybei 62 to grūdų ir 100% įvykdė šieno pristatymų planą. Pilnu tempu valsčiuje vyksta rudens sėja. Jau užsėta apie 150 ha žemės.


Tačiau tuo pat metu Singapūras, Tailandas ir Filipinai ragina siekti greitesnio ekonomikos liberalizavimo, o Vietnamas, Laosas ir Mianmaras (Birma) reikalauja sulėtinti tempus.


Susitikime dar kartą buvo aptarti kai kurie derybų niuansai, pasakė Eltos korespondentui Č. Stankevičius.


Žinomasis rusų chemikas Maskvos universiteto profesorius V. V. Markovnikovas buvo Londono chemikų draugijos garbės narys, įžymusis fizikas N. A. Umovas buvo išrinktas Glazgo universiteto garbės nariu. K. A. Timiriazevas buvo Kembridžo universiteto ir Glazgo universiteto garbės daktaras, o taip pat Londono karališkosios draugijos narys. Timiriazevas visuomet buvo karštas Anglijos ir Rusijos tautų draugystės šalininkas.


Reikia, kad tos skriaudos būtų atitaisytos, nes kol to neįvyks, tol nebus galima ir išsprendimo rasti.


VI. 1939 metų vasario mėnesį Tomas Kru, dvidešimt dviejų metų amžiaus kru genties čiabuvis, kuris, baigęs mokyklą, dirbo Durku salos faneros gamyklos buhalterio padėjėju, smarkiai susiginčijo su savo viršininku ir tuojau pat buvo atleistas iš darbo. Jam buvo pareikšta, kad jis atleistas ir neturi teisės vėl stoti dirbti į gamyklą arba bet kurią kitą firmos įmonę. Tomo Kru lauke katorginė čiabuvio juodadarbio karjera.


Ypač daug dėmesio abiejų partijų programose (ir daugelio vokiečių kalbose) skiriama užsieniečiams.


6. LDDP, nepaisydama naujos prasimanymų bei puolimo bangos, pareiškia, kad jos kandidatai į LR Seimo deputatus dalyvaus rinkimuose, vartodami tik garbingus politinės kovos būdus, vengs šmeižtų ir nekorektiškų išpuolių. Šitaip elgėmės visuomet, šitaip elgsimės ir ateityje.


Trečiojo pasaulio šalys vienu balsu pasmerkė Indijos branduolinius sprogdinimus.


Laikraštis „Niujork herald tribiun“ išspausdino žinomo Amerikos apžvalgininko Volterio Lipmano straipsnį apie JAV politiką Kubos atžvilgiu. Lipmanas anaiptol nesiūlo nutraukti priešiskos Kubai Jungtinių Valstijų politikos ir normalizuoti abiejų šalių santykių. Jis, pavyzdžiui, pareiškia, kad liaudies Kuba sudaranti „nepatogumų“ Jungtinėms Amerikos Valstijoms, ir su pasitenkinimu konstatuoja, kad Amerikos Vyriausybė daro Kubos respublikos atžvilgiu „beveik visa, ką galima padaryti, neprieinant iki karo“.


VIENA, kovo 10 d. (TASS-ELTA). Šiandien Vienoje buvo atidaryta 1957 metų tarptautinė pavasario mugė. Mugėje dalyvauja apie 1.700 užsienio firmų. Per atidarymą kalbėjo kancleris Rabas.


Komunistų veikėjai Gesas Holas ir Bendžaminas Devis, kurie laikinai paleisti už laidą, Niujorke surengė spaudos konferenciją.


Paskutiniais pranešimais žurnalistai neprileidžiami prie rezidencijų, o Baltarusijos milicininkai patikino, kad rezidencijos, kaip ir buvo žadėta, bus uždarytos šiandien apie vidurdienį.


Dabar jam pirmą kartą reikia įrodinėti, kad jis sugeba ne kovoti su valdžia, o valdyti kritiškoje padėtyje atsidūrusią šalį.


Net trumpas sumarinis suminėjimas tos dalies reikalavimų, kurie liečia tiesioginį Vokietijos nuginklavimą ir karo belaisvių paleidimą, liudija, kad yra išdirbta konkreti programa priemonių, turinčių tikslą visiškai padaryti nepavojingu nugalėtąjį priešą, išrauti visus dantis imperialistiškajam plėšriajam žvėriui, kuris sukurstė žiauriausią visų karų, panaikinti visas pasekmes vergiškojo režimo, pagrįsto žmogaus neapkenčiančia rasistine „teorija“.


Mūsų džiaugsmas dėl iškovotos pergalės, mūsų laimėjimai krašto atstatymo darbuose būtų dar didesni, jei ne pragaištinga ardomoji pikčiausių lietuvių tautos priešų — buržuazinių nacionalistų pragaištinga ardomoji veikla. Šie lietuvių tautos išgamos, gausiai aplaistę savo rankas mūsų krašto gyventojų krauju, padėję vokiškiesiems okupantams niokoti mūsų kraštą, vežti mūsų tautiečius į vergovę, dalyvavę šiurpiuose hitlerinių galvažudžių nusikaltimuose tiek prieš lietuvių tautą, tiek prieš kitas tarybines tautas, dabar, bijodami atsakomybės už savo nusikaltimus, slapstosi kur tik gali ir iš pasalų mėgina trukdyti krašto atstatymo darbams. Tęsdami savo mokytojų ir buvusių globėjų hitlerininkų kruvinus darbus, lietuviškieji buržuaziniai nacionalistai nesustoja nei prieš jokį žvėriškumą, tyčiodamiesi, kankindami, luošindami ir žudydami dorus, kūrybinį darbą atliekančius mūsų krašto gyventojus, o taip pat moteris, senelius ir vaikus. Tautos išdavikai, siekiantieji susigrąžinti sau dvarus, fabrikus, buožynes, šiltas išnaudotojų vietas, pardavinėjusieji ir tebepardavinėjantieji mūsų tėvynę visiems, kas tik daugiau duoda apgaulingų pažadų, — buržuaziniai nacionalistai niekšiškai mėgina dangstytis tautos reikalų gynimo skraiste, mėgina klaidinti savo klastinga propaganda mūsų tautiečius, visaip slėpdami savo ryšius su pikčiausiais lietuvių tautos priešais, norinčiais pavergti mūsų kraštą.


Juk dabar dvarams yra paliekama tik 80 ha norma. Tiesa, tai jau gana nemažas ūkis. Bet prie 80 ha žemės negalima sunaudoti didelio dvaro trobesių, susiardo sėjomaina ir visa ūkio tvarka - ypač tuose dvaruose, kurie turi dideles sodybas. Pasiremiant grynai ekonomiškais motyvais, mums rodos, būtų naudinga dvarų savininkams, kurie turi gerą žemės ūkio inventorių ir gerus, stambiam ūkiui pritaikintus, trobesius be paliekamų 80 ha palikti dar po 70 ha tam tikromis sąlygomis, būtent, be teisės perleisti šią žemę į kitas rankas bent keliolika metų. Šiuo tarpu Lietuvoje yra dar apie 2.400 dvarų savininkų, kurių dvarai dar neišparceliuoti arba yra palikti kultūriniam ūkiui.


Reikia galop pasakyti, anot La Pax. — Halte!


Tarybų Sąjungoje sukurtas stambus mechanizuotas žemės ūkis. Socialistinė industrija aprūpino jį šiuolaikinėmis mašinomis, kurios atlieka pagrindinius žemės ūkio darbus, daug kuo palengvindamos kolūkiečių — vyrų ir moterų, MTS ir tarybinių ūkių darbuotojų darbą. Pastaraisiais metais pasiekti rimti laimėjimai vystant eilę žemės ūkio gamybos šakų — įsavinant dirvonus ir plėšinius, žymiai išplėsti pasėlių plotai, praėjusiais metais paruošta grūdų 1 milijardu pūdų su viršum daugiau, negu 1955 metais. Niekada mūsų šalis nenuimdavo tiek grūdų, kiek nuėmė praeitais metais. Padidėjo techninių kultūrų derlius, gyvulininkystės produktų, ypač pieno, gamyba.


Partiją sudaro priešakiniai darbininkų klasės, valstiečių, inteligentijos žmonės. Tie žmonės gyvena ir dirba pačioje darbo žmonių masėje, jie glaudžiai susiję su visomis nepartinėmis organizacijomis ir stovi jų priešakyje. Savo patyrimu, savo įtaka darbo žmonėms bolševikų partija — tai vienintelė organizacija, kuri gali parengti bendrą veikimo liniją visoms organizacijoms, kuri gali sukoncentruoti savyje visą darbo žmonių kovos vadovavimą.


Seimo rinkimų įstatymas, smetoninės vyriausybės paskelbtas 1936 m., atėmė rinkimų teisę jaunimui, nepasiekusiam 24 metų amžiaus, o taip pat kariams.


Lietuvos buržuazija, dvarinikai bei buožės, siekusieji sukurti tokią Lietuvą, kurioje „tautiniai“ kapitalistai bei stambieji žemvaldžiai galėtų užimti carinių lupikų bei bajorų vietą, remiami užsienio interventų ir, pirmiausia, vokiškų grobikų, pradėjo žūtbūtinę kovą prieš sukilusius darbo žmones. Norėdama apgauti liaudį ir užmaskuoti savo klasinius tikslus, Lietuvos buržuazija tame laikotarpyje užsidėjo „demokratizmo“ kaukę, veidmainingai skelbdam kad jos tikslas yra sukurti „demokratinę nepriklausomą Lietuvą“.


Vasario 16 d. vakare visas Šiaulių miestas buvo gražiai papuoštas ir dailiai iliuminuotas. Ne tik valdžios, visuomenės ir privačios įstaigos buvo papuošę savo rūmus, bet ir paprastos krautuvėlės, kaip kuri galėjo ir išmanė, pasipuošė toms sukaktuvėms paminėti. Tiktai Šiaulių apskrities valdyba, kuri, rodos, turėjo duoti pavyzdį visam apskričiui, nė žvakutės languose nepastatė. Ten tamsa viešpatavo.


Visiškai suprantama, kad vien savo jėgomis įmonių komjaunimo organizacijos negalės sėkmingai išspręsti šio svarbaus uždavinio, jei jiems laiku nepadės komjaunimo rajonų bei miestų komitetai. Juk komjaunimo komitetai turi daugiau galimybių panaudoti kvadifikuotus paskaitininkus, pranešėjus, organizuoti miesto įmonių komjaunimo aktyvui, propagandistams seminarus, lektoriumus. Būtina atitinkamai organizuoti ir lektorių bei pranešėjų grupių darbą. Reikia į jį įtraukti kvalifikuotus ekonomistus, gamybos specialistus ir pasiekti, kad jie ruoštų įdomias, populiarias paskaitas komjaunimo aktyvui, jauniesiems gamybininkams. Ryšium su tuo vertėtų peržiūrėti tų grupių darbo planus, įtraukti į tematiką daugiau paskaitų konkrečios ekonomikos klausimais.


Jei ES tokios pagalbos suteikti negali, tai Lietuva turi turėti teisę eksploatuoti Ignalinos AE tol, kol sukaups būtiną fondą jos uždarymui.


Darbininkų klasė kartu su vargingiausia valstietija ir visais Ukrainos darbo žmonėmis, vadovaujami Komunistų partijos, įvedė Tarybų valdžią ir narsiai, didvyriškai apgynė ją rūsčioje kovoje prieš interventus ir vidaus kontrrevoliuciją, baltagvardiečius ir Ukrainos buržuazinius nacionalistus.


Tarybų valstybė iš pagrindų skiriasi nuo visų kitų valstybių tuo, kad jos pagrindas yra masinė organizacija kaip tik tų klasių (darbininkų ir valstiečių), kurios kapitalistinėse šalyse pavergtos ir prispaustos eksploatacijos, o pas mus laisvos ir pačios valdo savo šalį.


- Pakito Lietuvos politinė padėtis, mažiau ir mes politikuojame. Kuriami centrai, kurie galėtų kompleksiškai tyrinėti čia išlikusią lietuvišką kultūrą, gražiai pabendrauti su žmonėmis, padėti bent knygomis, vaistais. Labai svarbu, kad visa Lietuva jaustų pareigą padėti Vilniaus kraštui.


Mes kviečiame visus Lietuvos darbo valstiečius įsijungti į socialistinį lenktyniavimą, prisiimant konkrečius įsipareigojimus.


Tačiau ir jo kėdė kliba: vėl pasklido gandas, kad “vėliausiai rudenį” Strojevas bus pakeistas.


Laikraščio „Deili meil“ korespondentas telegramoje iš Kongo sostinės teigia, kad, kaip pareiškė „aukštas Kongo pareigūnas, prezidentas Kasavubu jau pasirašė dekretą, kuriuo parlamentas neribotam laikui paleidžiamas atostogų. Armija remia šią priemonę


Jei Rusijos eksperimentas vesternizuoti šalį žlugs, panašios tendencijos gali pasikartoti kitose šalyse.


Liet. SSRMGB Kalėjimų skyriaus viršininkas kapitonas Prikazčikov.


Ilgą laiką vienu iš tokių dirbtinių pretekstų susitarimui sužlugdyti Vakarų valstybės kėlė tezę, kad nacionalinių kontrolės priemonių, esą, nepakanka, norint nustatyti po žeme vykdomus branduolinius bandymus.


Tuo būdu atsirado dvi rezoliucijos. Kadangi rezoliuciją priimti T. S-gos taryba gali tik vienbalsiškai, tai buvo aišku, kad tegali būti tik viena rezoliucija. Esant dviem rezoliucijų projektam buvo aišku, kad nei viena, nei kita nebus priimta, kaip ir įvyko.


Lietuvoje nėra viską apimančio teisinio dokumento dėl Lietuvos okupacijos.


Per ilgesnį laiką propagandistui nesunku pastebėti, kad didėja ir klausytojų aktyvumas ne tik užsiėmimuose, bet ir gamyboje, visuomeniniame gyvenime. Pavyzdžiui, visi mūsų ratelio klausytojai nuolatos įvykdo gamybines užduotis, duoda tik geros kokybės produkciją. Ypač gerai dirba kojinių cecho ketliuotoja Karpačiova. Ji neseniai priimta į partiją. Iš ratelio klausytojų tarpo į partiją priimti taip pat kojinių cecho meistro padėjėja Gavrilova, Liachovskis ir kt. Mūsų ratelio klausytojos Tatjana Pavlova ir Eleonora Jakimauskaitė per neseniai įvykusius rinkimus buvo išrinktos deputatėmis į Vilniaus miesto Tarybą.


Iš esmės šis ir panašūs į jį Afganistano pabėgėliai yra Rusijos sukurta problema, kurią ji pati ir turi spręsti.


Birželio 27 d. LAFO būriai buvo nuginkluoti.


LENINGRADAS, rugsėjo 2 d. (TASS-ELTA). Dvi dienas viešėjo Leningrade Indonezijos Respublikos prezidentas Sukarno ir lydintieji ji asmenys. Leningradiečiai sutiko indoneziečių tautos pasiuntinius, kaip artimus draugus. Gatvėse ir gamykloje, metropoliteno stotyse ir teatre - visur Lenino miesto gyventojai kreipėsi į svečius nuoširdaus sveikinimo žodžiais, prašė perduoti geriausius linkėjimus Indonezijos liaudžiai, kovojančiai už savo nacionalinę laisvę. Šiandien prezidentas Sukarno ir jo palydovai išvyko iš Leningrado.


Kai mitingas baigėsi ir piliečiai ėmė skirstytis, priėjau išjungto mikrofono ėmė veržtis kažkokie žmonės, o kiti juos filmavo.


Komunistų partija suteikė komjaunimui neįkainojamą pagalbą vystant jaunimo ir vaikų spaudą. Dabar VLKJS turi 164 spaudos leidinius, kurių bendras vienkartinis tiražas siekia daugiau kaip 13 milijonų egzempliorių. Šiuo metu pagrindinis mūsų uždavinys yra sumaniai išnaudoti šią spaudą ir iš pagrindų pagerinti jos kokybę. VLKJS CK biuras, sąjunginių respublikų LKJS CK, komjaunimo kraštų ir sričių komitetai turi daugiau dėmesio skirti spausdinamos medžiagos idėjiškumui, pagerinti jaunimo spaudos darbuotojų parinkimo ir mokymo darbą. Surengti 1957 metais Maskvoje jaunimo spaudos vadovaujančių darbuotojų kursus.


Vietos žurnalistai pabrėžia, kad Vakarų valstybės turi, pagaliau, paklausyti sveiko proto balso ir, atmetusios savo ydingą pažiūrą į nusiginklavimo derybas, dalykiškai pradėti ruošti tarptautiniu mastu griežtai kontroliuojamo visuotinio ir visiško nusiginklavimo sutartį. Pagrindas tam yra. Reikia tik Vakarų valstybių noro.


Kaip čia sužinota, TSRS ambasada įteikė Birmos užsienio reikalų ministerijai atsakymą į ministro pirmininko Ne Vino vadovaujamos Birmos vyriausybės kovo 3 dienos notą dėl Birmos Sąjungos užsienio politikos. Atsakomojoje notoje pareiškiama, kad Tarybų Sąjungos vyriausybė yra pasiruošusi palaikyti ir vystyti esamus TSRS ir Birmos Sąjungos draugystės ir bendradarbiavimo santykius.


Sėkminga socialistinės ekonomikos statyba TSR Sąjungoje, iš vienos pusės, ir griaunanti ekonominė krizė kapitalistinėse šalyse, iš antrosios, neišvengiamai priminė istorinį kapitalizmo pasmerktumą. Skatinami klasinės neapykantos socializmo šaliai, būgštaudami audringo industrinio Tarybų Sąjungos vystymosi sėkmingai įvykdžius pirmojo penkmečio planą, tarptautiniai imperialistiniai sluoksniai ir visų pirma Amerikos ir Anglijos monopolistai ėmė aktyviai remti ir ginkluoti vokiečių fašizmą, laikydami fašizmą, pasak vieno reakcinio Anglijos laikraščio, „patikimu Europos sargu nuo komunistinio pavojaus“.


Papildomas darbo apmokėjimas esant naujai planavimo tvarkai, kai kolūkis, pats, atsižvelgdamas į visų esamų galimybių pilnutinį panaudojimą, planuoja kolūkinę gamybą ir, remdamasis priimtuoju planu, nustato užduotis brigadoms (grandims), kolūkiečiams, dirbantiems gyvulininkystėje ir kitose ūkio šakose, - turi būti išduodamas tiems kolūkiečiams, specialistams ir MTS traktorinių brigadų darbininkams, kurie, keldami savo žinių lygį, rodydami kūrybinę iniciatyvą ir įdiegdami į kolūkinę gamybą visa tai, kas pažangu ir priešakinga, viršija kolūkio priimtas planines užduotis ir savo geru darbu duoda papildomą žemės ūkio produkciją.


Tai padaryti nebuvo lengva, nes įstatymas turi nemažai trūkumų; jų randa ir AWS koalicijos partnerė Laisvės sąjunga (UW).


Reikia atsiminti, kad socialistiniai įsipareigojimai nebus įvykdyti savaime, jų vykdymą reikia organizuoti. Reikia, kad plačiosios darbo žmonių masės nuolat žinotų savo vietą, savo vaidmenį kovoje už įsipareigojimų įvykdymą. Tai tuo labiau svarbu, kad tiek 1961 metais, tiek ir šių metų sausio mėnesį dešimtys Leningrado miesto ir srities įmonių ne tik neįvykdė savo įsipareigojimų, bet net sužlugdė valstybinį planą.


Čia gruodžio 13–14 d. d. įvykusiame Prancūzijos Komunistų partijos CK plenume pranešimą tema „Parlamento rinkimų pamokos ir partijos uždaviniai vystant darbininkų ir demokratinių jėgų vienybę“ padarė PKP generalinio sekretoriaus pavaduotojas Valdekas Rošė.


Tokie trūkumai, o jų nemaža yra ir kitose vietose, atsiranda todėl, kad gamybos ir naujų cechų bei gamyklų statybos planai parengiami kiekvienoje ministerijoje neatsižvelgiant į tai, kas daroma kitose ministerijose, neatsižvelgiant į atskirų rajonų ypatingumus, nedalyvaujant vietiniams darbuotojams.


Brombergo rajone, Študhofo lageryje Raudonoji Armija išvadavo didesnę grupę išvežtų iš Lietuvos moterų. Jas išvežė iš Lietuvos prieš pat Raudonosios Armijos atėjimą. Išvežamuosius gabeno kaip gyvulius, užantspauduotuose vagonuose. Študhofo lageryje visus išrūšiavo, vyrus atskyrė ir išvežė nežinoma linkme, o moteris išskirstė po įvairius lagerius apkasų kasimo darbams. Visus drabužius vokiečiai atėmė ir vieton jų davė pakulinius kombinezonus ir medines klumpes.


Mes tvirtai tikime, kad bus pašalinta karo grėsmė, nerimas ir netikrumas, kad visame pasaulyje nugalės ir įsiviešpataus taika.


Pirmiau, pasak prelegento, daugelis lietuvių pasimokę Vilniaus gimnazijoj, išvykdavo į Nepriklausomą Lietuvą. Šis reiškinys blogai atsiliepdavo į lietuvių tautinės minties ugdymą Vilniaus krašte. Deja, šis reiškinys jau pašalintas. Dabar mokyklą baigęs jaunuolis jaučia pareigą dirbti savo gimtajame krašte.


Graikijos vyriausybė, Graikijos bažnyčios vadovas, žymūs Kipro salos ir Graikijos veikėjai stengėsi išgauti pasigailėjimą Palikaridesui. Londone 40 bendruomenių rūmų narių ir leiboristų partijos nacionalinio vykdomojo komiteto narių pasirašė laišką, kuriame prašė pasigailėti jaunuolio.


Nepaisant pasakiškų turtų, Amerika toli gražu nėra tokiu rojum, kokiu pas mus vaizduojasi.


HITLERINIAI fašistai ir jų pakalikai — lietuviškieji buržuaziniai nacionalistai, žvėriškai neapkęsdami liaudies, siekė susidoroti su darbo žmonėmis.


Specialistų nuomone, šie skustagalviai be vargo atremtų prezidento rezidencijos šturmą.


Deputatas A. Ambrazevičius apgailestavo, kad jo kolegos R. Paulausko pasiūlymo pasirašyti santarvės deklaraciją „nepalaikė nei kairėje, nei dešinėje sėdintys komunistai“. Deputatas pasiūlė sugriežtinti „desovietizacijos“ įstatymą. Įtraukti į sąrašą visus etatinius ir neetatinius partinius funkcionierius, CK biuro ir sekretoriato nomenklatūros atstovus, ateizmo ir marksizmo-leninizmo dėstytojus. Deputatas pastebėjo, kad nomenklatūros sąrašas yra slaptas, o kad jį gautum, reikia… Z. Vaišvilos leidimo.


— Mes metus pragyvenome. Žinoma, ir partija, ir tarybiniai organai, ir komjaunimas per tą laiką daug nuveikė. Tačiau klasinio priešo mes dar visiškai neįveikėme. Todėl šiandien turime visą dėmesį nukreipti į kovą su lietuviškaisiais buožiniais nacionalistais. Reikia pakelti komjaunimo kovingumą, kad jis tikrai taptų priešakiniu Lietuvos jaunimo būriu ir vestų paskui save darbo jaunimo nares. Partinės organizacijos komjaunimui visokeriopai padės, — pareiškė baigdamas drg. Sniečkus.


Užvakar vakariniame Lietuvos Seimo posėdyje paskelbtas Seimo opozicijos pareiškimas. Dokumente, kurį Tėvynės santaros frakcijų vardu pasirašė devyni Seimo nariai, sakoma:


Dar turėtų būti vienas agentas, be kita ko, padedantis slapta į šalį atvykstantiems Rusijos šnipams įsigyti suklastotus dokumentus.


Pergalingoji Stalino strategija — didžiausias karo genijaus kūrinys. Ji remiasi moksliniu visuomeninės raidos įstatymų žinojimu, marksizmo leninizmo teorija. Ji remiasi visų geriausiųjų praeities karinės minties atsiekimų ir, pirmoj eilėj, įžymiųjų rusų karo meno pavyzdžių išstudijavimu. Ji aprėpia didžiuliuose frontuose ir giliajame užnugaryje, už šalies ribų, priešo stovykloje vykstančių reiškinių visumą. Ji atsižvelgia į visas liaudies jėgas ir gabumus, į visus jo galimumus socialistinės santvarkos sąlygomis.


Laikraštis „Bintang timur” vedamajame straipsnyje, pavadintame „Įžūlūs kolonizatorių veiksmai”, šį „nutarimą” sulygina su veikla Ost-Indijos kompanijos, kuri praeityje laisvai pirkdavo ir parduodavo ištisas sritis su visais jų gyventojais.


Marksizmas-leninizmas gamybinių jėgų vystyme mato aukštesnį visuomeninės pažangos kriterijų. Tačiau gamybinių jėgų vystymas — ne savitikslis, o visų visuomeninio gyvenimo pusių pažangos, visų žmogaus asmenybės gabumų suklestėjimo pagrindas.


Visos gėrybės, kuriomis naudojasi mūsų šalies jaunoji karta, - iškovotos brangia kaina - atkaklaus darbo, ilgų kovos ir sunkaus gyvenimo metų kaina. Mūsų tėvai ir motinos, vyresnieji broliai ir seserys dažnai net per šventes vaikščiojo su vatinukais, neturėjo vilnonių kostiumų, gyveno palapinėse, neturėjo puikiai įrengtų namų, daug ko atsisakydavo, kad tik būtų pastatytos galingos gamyklos, išvystytas žemės ūkis, sustiprinta Tėvynės gynybinė galia. Ir mūsų liaudis be kitų pagalbos, Komunistų partijos vadovaujama, pavertė atsilikusią ir skurdžią šalį galinga, klestinčia socialistine valstybe. (Audringi plojimai).


Vyriausybė padeda armijai ir net aš kiek galiu padedu, ir mes bendromis jėgomis pakelsime šitą naštą”, - pasak Rusijos žiniasklaidos, pareiškė Jelcinas.


Paskutiniuoju metu Latvijos vidaus gyvenime vyksta įdomus reiškinys. Ligi šiol darbininkų judėjimui vadovavo vieni socialdemokratai, kurie seime turėjo trečdalį vietų. Greta jų egzistuoja dar dešinieji socialdemokratai, vadinamieji mažumiečiai, tačiau ši grupė pamažu tirpsta. Dabar pas socialdemokratus atsirado pavojingi konkurentai iš kairės. Rygoj gan seniai veikia „profsąjungininkai“, kurie, kaip niekas neabejoja, faktinai atstovauja Maskvos internacionalui. Tačiau ligšiol jie kažkaip nerodė didesnio veiklumo.


1) rinkti ir tvarkyti: a) visa, kas liečia Vilniaus grupę, vedusią akciją ligi Vilniaus Konferencijos, b) Vilniaus Konferencijos protokolus ir kitą, liečiančią ją, medžiagą, c) Valstybės Tarybos raštinius dokumentus: protokolus, susirašinėjmą ir k. d., d) Vilniaus, Kauno ir apskritai visą Lietuvos spaudą iš vokiečių okupacijos metų, e) svetimos spaudos atsiliepimus Lietuvos klausimu iš to pat laikotarpio;


Apyskaitos be abejo reikalingos. Lig šiol buvo pranešinėjama tik pajamos. Tikslias apyskaitas galima bus duoti tik dabar, kada komiteto skyriai jau tvarkosi vienodai, pagal instrukciją. Visų komiteto padarytų išlaidų reikalingumas neabejotinas. Atvirukai, medaliai, literatūra yra savo rūšies paminklai, o be to, juos išplatinus, padarytos išlaidos komitetui grįš keleriopai. Šiaip jau jokiems pašaliniams dalykams komitetas Tautos muziejui renkamų aukų neeikvoja.


NEPAMIRŠTAMAS dienas, didelio patriotinio pakilimo dienas gyvena tarybiniai žmonės. Tarybų Sąjungos Komunistų partijos XX suvažiavimas vieningai pritarė TSKP Centro Komiteto politinei linijai ir praktinei veiklai ir patvirtino Direktyvas dėl šeštojo penkmečio plano TSRS liaudies ūkiui išvystyti 1956‑1960 metais.


Kas antrą savaitę politinius komentarus pateikia dr. Algimantas Kabaila iš Australijos.


Anot jo, komunistų reikalavimai nesikeičia: Jelcino atsistatydinimas, naujas politikos kursas ir nacionalinio pasitikėjimo vyriausybės sudarymas.


Bet Bonos advokato manevras nepavyko. Susirinkusieji salėje ne kartą pertraukė jo kalbą pasipiktinimo šūksmais. Todėl pirmininkaujantis buvo priverstas vėl paskelbti pertrauką. Pasitaręs su teismo nariais, jis pranešė, kad procese skelbiama pertrauka iki gruodžio 7 d.


Į šį etapą atėjome labai sunkiu, krizinės ekonomikos, ūkio bei dvasinės visuomenės būklės metu. Perpus sumažėjo pramonės, žemės ūkio gamyba, keliskart nusmuko pragyvenimo lygis. Tačiau tai nėra vien tik ekonominės blokados ir sausros kaina. Vykdoma „reforma” ne tik nepagausino prekių rinkos, bet ir dirbtinai sukėlė kainas, nesudarė palankių sąlygų verslininkams, ignoravo laisvą ūkininkavimo formų pasirinkimą.


Didžiules medžiagines ir žmonių aukas paskyrė tarybinė liaudis savo Tėvynės gynimo ir galutinės pergalės iškovojimo reikalui. Taikios statybos ir ramaus kūrybinio darbo laikotarpis atėjo pas mus per didvyriškųjų Tėvynės gynėjų — Raudonosios Armijos kovotojų rūsčiomis Tėvynės karo dienomis iškentėtą vargą, kančias ir pralietą, kraują. Todėl tarybinė liaudis reiškia beribę meilę ir dėkingumą Tėvynės gynėjams — Raudonosios Armijos kovotojams. Grįžtančius į savo gimtąsias vietas demobilizuotuosius karius tarybinė liaudis sutinka su nepaprastu džiaugsmu, pakilimu ir pagarba. Nuoširdų ir didelį rūpinimąsi Tėvynės gynėjais parodė mūsų partija ir tarybinė vyriausybė, tuo reikalu išleistaisiais įstatymais suteikusi demobilizuotiesiems medžiaginio ir buitinio aprūpinimo lengvatas. Tėviška globa, sukūrimas, geriausių sąlygų demobilizuotiesiems tapo valstybiniu mastu organizuotas visos tarybinės liaudies reikalas. Prie jo sėkmingo išsprendimo turi ko aktyviausiai prisidėti partijos, tarybiniai ir ūkiniai organai. Pirmiausia reikalinga sklandžiai aprūpinti demobilizuotuosius reikalingais dokumentais, suteikti jiems butus, parūpinti pagal jų įgytą patyrimą ir specialybes atitinkamą darbą, suteikti įstatymo numatytas lengvatas.


Jokio klastingumo, jokios sceninės plastikos.


Tarybinė visuomenė ir visa tarybinė liaudis su dideliu pasitenkinimu sutiko šį Pasaulinės Taikos Tarybos nutarimą. Jos pasiryžusios visokeriopai padėti, kad Maskvoje būtų sėkmingai surengtas didysis taikingųjų jėgų forumas, prisidėti, kad toliau plėstųsi pasaulinė kova už taiką ir kad susijungtų vieningame sraute pastangos, kurias deda visi visuomeniniai judėjimai ir organizacijos, kovoja už visuotinį bei visišką nusiginklavimą ir kelio užkirtimą pasauliniam termobranduoliniam karui.


Anais laikais girtuoklėlių, arkliavagių ar šiaip sukčių gauja žmonių buvo aiškiai įvardijama, ir niekas nekvietė su jais vienytis. Šiandien tos pačios moralės tęsėjai, iš demokratijos slopintojų virtę jos gynėjais ir pakeitę niekšybių vykdymo būdus, veidmainingai kviečia santarvei, bet tik jiems vadovaujant ir tik su sąlyga, kad nebus nagrinėjama jų nusikalstama praeitis, nebus paliestas jų prisiplėštas turtas. (…) Pasaulinės mafijos atšaka - vietiniai komunistėliai, pamiršę, kaip uoliai talkininkavo okupantui, atkakliai bando užsidėti kovotojų už Lietuvą aureolę. (…) Spaudos ginklu komunistai žongliruoja ne blogiau, kaip su sau įprasta automato buože. Tai ji, spauda, iš degtuko vežimą priskaldo, išpučia elementariausius nesusipratimus ar klaideles, išmoningai, dalelytę tiesos perpindama su melu, sukelia sumaištį žmonių protuose. (…) Jos (spaudos) indėlis kiršinant žmones bei teikiant dezinformaciją užsieniui yra akivaizdus. Laisvąja pasivadinusi, prokomunistinė spauda nesiūlo nieko konstruktyvaus, diegia žmonėms beviltiškumo kompleksą, juodina sveikąsias tautos jėgas, šventvagiškai šaiposi iš tautos vertybių ir gina partokratijos idėjas. Ji klykauja apie teises, niekada ir nežinojo, kas yra pareiga. Pareiga padorumui, tautai, valstybei. (…) Atrodo, kad koordinuojantis centras tebeveikia, nes labai vieningai raudonoji spauda pradeda tą ar kitą akcija“. Primas Noreika, Lietuvos demokratų partijos prezidiumo narys „Lietuvių balsas“, 1992.1.23, Nr.2.


O štai kitų Europos Sąjungos šalių, išskyrus Graikijos, gyventojai, kol kas nelabai pritaria Europos Sąjungos plėtrai.


Atsakomybė už tai, anot jo, tenka abiem pusėms: Serbijos pajėgos vėl įžengė į Kosovo teritoriją ir ėmėsi represinių veiksmų, o Kosovo albanų karinės struktūros tuo pat metu surengė teroristinius aktus.


Atvykę prie posto namelio, pamatėme mėlynos spalvos automobilį VAZ-2101. Viduje, ant jo užpakalinės sėdynės, gulėjo šautuvas ir keturi šoviniai. Mūsiškiai apieškojo namelį, aš buvau apsupimo grupėje. Žinau, kad namelyje buvo rasta guminės lazdos su metaliniais strypais, radijo siųstuvas „Lion” ir trys pistoleto šoviniai. Prie muitinės susirinko vairuotojai, kurie kalbėjo, kad reikia susidoroti su muitininkais, o muitinę sudeginti. Vairuotojai užpylė benzino ir pradėjo deginti namelį. Mes ginklo nepanaudojome. Į būrį grįžome gegužės 23 d. 15 val. 30 min.”


Be to, baigiamas rengti dokumento projektas dėl Bosnijos paragins šią Balkanų šalį pagreitinti valstybinių akcijų pardavimą ir taip parengti šalies ekonomiką remtis savo pačios jėgomis, kai kitąmet baigsis 5,1 mlrd. dolerių tarptautinės pagalbos paketas.


Tai reiškia, jog visa valdžia natūraliai ir nedalomai yra visų valstybės piliečių bendras turtas, kurį pati tauta savo valia laikinai perduoda kai kuriems atstovams. Tas šventas aktas ir vadinamas rinkimais - vieninteliu visuotinai pripažintu būdu demokratinei valdžiai atsirasti. Tiesa, teoriškai įmanomi dar du: piliečiai meta burtus, kuriems iš jų eiti į valdžią, arba valdo valstybę visi iš eilės. Bet tai - tik egzotika, ne daugiau.


Pasiūlymų dėl Alzaso autonomijos nestinga. Alzaso atstovai: Walter, Oberkirch, Brom, kurie išvien ėjo į rinkimus su puankaristais, vis dėlto drįso Aukšt. Reino, Žemojo Reino ir Mozelio departamentams pasiūlyti autonominį statutą su atskiru parlamentu.


Likus keturioms dienoms iki prezidento rinkimų, Pietų Korėjos agentai Pekine vėl susisiekė su šiauriečiais ir pareiškė esą pasirengę pirkti visus Kim Te Čžuną kompromituojančius dokumentus.


Tačiau, nepaisydamas visų persekiojimų, Vakarų Vokietijos jaunimas tęsia savo teisingą kovą.


Tačiau tame pačiame Izraelyje leidžiamame žurnale rašoma, kad Lietūkio skerdynėse dalyvavo LAFO aktyvistai, tarp jų Klimavičius, o KGB agento “Kliugerio”, Algio Klimaičio, 1992 m. LDDP prezidiumo nario, tėvas.


TSRS Ministrų Tarybos Pirmininko N. Chruščiovo pranešimas TSRS Aukščiausiosios Tarybos sesijoje tebėra viena iš pagrindinių politinių Indijos sostinės ir provincijos spaudos temų.


E.Bičkauskas buvo konkretesnis ir pasakė, kad rengiamas kariuomenės išvedimo grafikas bei susitarimas dėl bendrųjų armijos išvedimo sąlygų.


Uždaromos įmonės, iš varžytynių parduodami didžiausi bankai, tūkstančiai įsiutusių bedarbių - visa tai, pasak “Itogi”, liudija, kad išreklamuotasis Korėjos stebuklas žlugo.


Naujos nepriklausomos valstybės pripažindavo ežerais einančias sienas.


Tada asmenys, priklausę nusikalstamoms organizacijoms, būtų atleidžiami iš darbo kaip netenkinantys įstatymo sąlygų.


Gyvenimas patvirtino, kad mūsų partijos ir tarptautinio komunistinio judėjimo išvados, jog taikos jėgos sugeba užkirsti kelią karui, teisingos. Tad kovokime, kad karo viesulas niekad nebegalėtų sužaloti nuostabaus mūsų planetos veido.


Jūsų suvažiavimas susirinko labai svarbiu laikotarpiu, kai daugiamilijoninė kinų tauta su didžiausiu entuziazmu kovoja už tai, kad įgyvendintų socialistinius pertvarkymus, turinčius milžinišką reikšmę Kinijai ir visai žmonijai.


Nepaisant žymių politikų Castlereaghio (Kasleris), Palmerstono ir kt. priešinimosi, 1832 m. įvykdžius rinkimų reformą, Didžioji Britanija tapo demokratiškiausia Europos valstybe.


Lenkų nusistatymas. Lietuvos vyriausybė ieškojo provizorinio Vilniaus problemos išsprendimo. ,,Diametraliai priešingą poziciją užėmė lenkai. Jie laike derybų panorėjo galutinai išspręsti Vilniaus problemą... Lenkai skaitė ir ambasadorių konferencijos nutarimą privalomu Lietuvai.. Štai kur glūdi didžiausias sunkumas ir kliūtis, kuriuos pabrėžė ir juridinio pasaulio garsenybės“, sako prof. Voldemaras.


ES atidžiai stebės įvykius Baltarusijoje ir jei prireiks, imsis kitų priemonių, nusprendė ES užsienio reikalų ministrai.


Turint galvoje tą kampaniją, kurią beveik visa vokiečių spauda varo paskiausiu laiku už Vokietijos rytų sienų reviziją, toks p. Curcijaus vizito į Rytprūsius tikslas atrodo visai galimas. Tai matyti ir iš pačio p. Curcijaus pareiškimų, padarytų spaudai. Pav., „Kön. Allg. Zt.“ Nr. 587 iš š. m. gruodžio mėn. 16 d. randame įdėtą p. Curcijaus pasveikinimą Rytprūsiams, raštu šiam laikraščiui įteiktą. Šiame pasveikinime p. Curcijus nurodo, kad jo apsilankymas Rytprūsiuose esąs ženklu, jog Reichas ir savo užsienio politikoje neužmirš Rytprūsių.


Prancūzijoj susidarė nuolatinė vadinama ,,le malaise alsacien“, iš kurio prancūzai nežino kokiu būdu išbristi. Kraštas per 45 vokiečių valdymo metus liko gerokai suvokietintas. Be to, jame apsigyveno per 300.000 vokiečių emigrantų, iš kurių nedaugiau kaip vieną trečdalį pasisekė atgal Vokietijai grąžinti.


Respublikos kolūkiai 1957 metais numatė padidinti grūdų gavybą 33 procentais, cukrinių runkelių – 70 procentų, ilgapluoščių linų – 22 procentais. Tuo pačiu metu bendrasis pasėlių plotas kolūkiuose, sumažinus grynuosius pūdymus, geriau panaudojus ariamąją žemę ir įsavinus dirvonus bei plėšinius, padidėja 4 procentais.


Dideli ir visokeriopi yra Lenino – Stalino komjaunimo nuopelnai. Tėvynės karo dienomis, 1941 m. birželio mėn. 22 d., tarybinės liaudies karo su vokiškaisiais fašistiniais grobikais pirmąją dieną VLKJS CK įpareigojo visas komjaunimo organizacijas visą savo veiklą skirti vieninteliam uždaviniui — vokiškųjų fašistinių grobikų sutriuškinimui.


Tiesa, Rusijos užsienio reikalų ministras Ukrainoje kaip visada savo svelnus ir geras.


Ne! Lenkija nedalyvaus prancūzų vokiečių derybose! Priemonės yra pilnos, ir mes griežčiausiai reikalaujame švento ir išmintingo egoizmo teisių.


Pereitam parlamente irgi įvykdavo dažnas balsų pasidalinimas. Toliau eina vadinamieji kairieji radikalai (53), kurie sudaro centrą. Jie 1924 - 1926 statydavo ir versdavo Herriot, Painlevé ir Briando ministerių kabinetus. Tą patį jie gali daryti ir šiandien, bet niekas taip ir nežino, ar jie yra „mėsa ar žuvis“.


- Aš norėčiau tikėti, kad Suomija pasiekė tokį demokratijos lygį, kad tam tikra prasme visi esame „vidutiniai suomiai”.


Savo laiške draugui N. Chruščiovui Temiro mokyklos darbuotojai praneša, kad 1962 metais čia paruošti 632 labai kvalifikuoti mechanizatoriai. Sunkiomis rajono dirvožemio bei oro sąlygomis mokomajame ūkyje vidutiniškai išauginta po 11,3 centnerio grūdų iš hektaro 5069 hektarų plote.


Partija optimistiškai žvelgia į artėjančius rinkimus. G.Kirkilas prognozavo, kad juose dalyvaus 70-75 proc. rinkėjų, kurie išrinks pakankamai reprezentatyvų parlamentą.


Visi šitie reiškiniai yra gan svarbūs ir simptomatingi. Jie rodo, kad pilsudskininkai atsisako nuo savo plačių sumanymų rytuose ir nori juos pakeisti orientacija į vakarus, būtent į Baltijos jūras. Anot Kviatkovskio, Lenkiją prie to verčia ūkiškieji sumetimai. Eksporto didėjančios sunkenybės iššaukė sunkią pramonės krizę ir nedarbą, kuris vėl, dėka komunistų veikimui, gali virsti rimtu pavojum vidaus tvarkai. Lenkija jau turi apie 300.000 bedarbių ir ateities perspektyvos šiuo reikalu, kol kas, labai neaiškios. Lenkija nori ieškoti užsieny rinkų savo pramonei ir dėl to ji stengiasi įsistiprinti Baltijos jūrose.


Kai dėl Sov. Rusijos, tai mes vistik negalime įregistruoti nė vieno fakto, kuris galėtų liudyti apie tokius jos sumanymus bei daromus lenkams siūlymus. Atvirkščiai, Sov. Rusijos politikos vadai daug kartų yra viešai pareiškę, kad Lietuvos nepriklausomybę jie laiko viena svarbiausia rytų Europos taikos sąlyga. Ir jų veiksmai taipogi nerodo, kad Sov. Rusijai rūpėtų Lietuvai atimti nepriklausomybę, o ypač inkorporuoti ją Lenkijon. Atvirkščiai, Sov. Rusija pirmoji pripažino visišką Lietuvos nepriklausomybę tam tikrose jos pačios sutartose sienose ir su sostine Vilnium. Tą pripažinimą Sov. Rusija patvirtino garantijų sutartim 1926 metais.


Šiems tikslams pasiekti Tarybų Sąjunga turi visa, kas reikalinga — didelę teritoriją, nesuskaičiuojamus gamtos turtus, išvystytą pramonę ir žemės ūkį, ir vienintelis dalykas, ko mes norime iš kitų, — tai, kad tarybinei liaudžiai nebūtų kliudoma dirbti taikų kuriamąjį darbą.


Tauta, kuri sudaro didžiausią kliūtį tokiam aliansui realizuoti, yra, aiškus daiktas, Lenkija, nes pati svarbioji sąlyga, kurią Vokietija pastatys Prancūzijai sudarant aliansą, bus jos Rytų sienų revizija. Aš manau, ir daugelis prancūzų mano taip pat, kad jei mums Lenkija daug kuo skolinga, tai mes jai nieko. Visos prancūzų vyriausybės nuo 1919 m. manė, kad prancūzų lenkų aliansas gali patikrinti mūsų saugumą. Dabar joms tenka prisipažinti, kad jos klydo. Visuomenė, kuri ima rimtai žiūrėti į tarptautinę situaciją, mato, kad prancūzų vokiečių aliansas gali daug geriau garantuoti Europos taiką kaip prancūzų lenkų aliansas. Tuo būdu mes matom pasikeitimą viešosios opinijos, kuri taip sustiprės, kad turės nugalėti politikos vyrų pasipriešinimą.


Natūralu, kad abi pusės parodo nemaža išradingumo šioje amžinoje kovoje. Štai vienas atsitikimas. Du mūsų kurso studentai skundėsi, kad jų pansiono šeimininkė pastatė kambariuose specialius elektros skaitiklius ir, bijodama baudos, uždraudė degti šviesą po devynių valandų vakaro. Už mažos elektrinės krosnelės ar radijo įjungimą studentas buvo išvaromas iš pansiono. Tačiau jaunuoliams reikėjo mokytis vakarais, ir, be to, žiemą jie drebėdavo nuo šalčio savo kambariuose. Tada studentai išrado specialų būdą elektrai naudotis, neįjungiant skaitiklio, ir sėkmingai naudojosi juo gana ilgai. Pagaliau šeimininkė apie tai sužinojo ir išvarė juos į gatve.


Seimo rinkimus buvo nutarta pravesti remiantis pirmoje eilėje fašistiniais savivaldybių organais ir pavartojant tokius pat metodus, kuriuos smetoninė žvalgyba jau buvo patikrinusi per savivaldybių bei prezidento „rinkimus“.


Pagrindinis dėmesys buvo skirtas Lenkijos ir Lietuvos pasienio problemoms, kalbėta apie lenkų pavardžių rašymo tvarką abiejose valstybėse.


Užvakar per televiziją kalbėjęs Sąjūdžio-3 pirmininkas J. Tumelis, visus pagąsdinęs planuojamo TSRS liaudies deputatų suvažiavimo pasekmėmis, vėlgi reikalavo ne budrumo ir susiklausymo, o rinktis prie Aukščiausiosios Tarybos ir reikalauti kariuomenės išvedimo. Tarsi šių klausimų nesvarsto oficialios institucijos, diplomatai, tarsi gatvinė politika ir būtų tikrasis kelias į Europą. Dalykas paprastesnis: nepagąsdinus pavojais, į mitingą mažai kas skubėtų, nebūtų ką jame ir kalbėti.


Galutinis skaičius gali būti dar didesnis, nes dar negauta informacijos apie parašus, surinktus užsienyje.


- Klausimas, draugai, visiems aiškus, - pasakė įžanginiame žodyje rajono komiteto sekretorius drg. Šimkus. - „Apie pirminių komjaunimo organizacijų darbo pagerinima“. Padėtį savo pirminėse organizacijose gerai žinote. Štai ir pasikalbėsime…


Džiugias dienas gyvena lietuvių tauta. Ji nusikratė grėsusio jai mirtinio pavojaus – hitlerinio jungo ir jo nešamo fizinio išnaikinimo. Pirmą kartą savo istorijoje lietuvių tauta sujungė į draugę visas savo žemes su sostine Vilniumi ir uostu Klaipėda. Ji vėl atgavo savo valstybingumą, kurį buvo panaikinę okupantai vokiečiai. Dešimtys tūkstančių Lietuvos darbo valstiečių atgavo savo žemes, kurias iš jų buvo pagrobę atėjūnai kolonistai, okupantų padedami, vietiniai buožės bei dvarininkai. Viso mūsų krašto darbo žmonės aktyviai įsijungė į atstatymo darbus visose gyvenimo srityse. Darbo valstiečiai sėkmingai baigia pavasario sėjos darbus. Miestuose jau paleista į darbą 450 dirbtuvių ir fabrikų. 3000 mūsų krašto mokyklų, atkurtose mūsų aukštosiose mokyklose šimtai tūkstančių moksleivių užbaigia pirmuosius tarybinius mokslo metus. Vokiškųjų grobikų nuniokotų mūsų miestų gyventojai energingai imasi apvalymo ir atstatymo darbų, organizuodami miestuose gausias talkas. Visas kraštas, visa mūsų tauta su entuziazmu imasi kūrybinio darbo, kad broliškų tarybinių respublikų padedama greičiau užgydytų okupantų mūsų brangiajai tėvynei padarytas skaudžias žaizdas ir žengtų toliau į šviesią ateitį.


Vakar Kasimatį priėmė Egipto ministras pirmininkas Gamalis Abdelis Naseras.


Dmitraukos įvykius tyrinėjo senatorius Tyrinėjimo rezultatai lenkų kareiviams nepalankūs


Tuo pačiu metu Kaune irgi nestigo priešvalstybinio elemento, todėl tas atsakingas darbas reikėjo dirbti juo atsargiau.


Šiuo metu, toliau pasakė kalbėtojas, reikia smarkiau kovoti prieš fašizmą, prieš prancūziškąją fašizmo formą, tai yra prieš „slaptąją ginkluotą organizaciją“.


Tradicinis socializmas, kai viską valdo valstybė, jau praeitis, tačiau neveiksmingi ir tokie valdymo metodai, kai viską lemia vien paklausa.


Prancūzų tezę Lonodono konferencijoj taip pat būtų gynęs Chautemps, kaip ją gynė Tardieu. Naujasis jūrų ministeris Dumesnie, nors ir radikalas, yra visiškai tos pačios nuomonės, kaip ir buvęs ministeris Leygues, priklausąs prie kitos grupės. Mes jau žinome prancūzų tezę. Ji lieka tokia pat. Rodosi, kad ir kitų šalių, nusistatymai nepasikeitė. Aš labai bijau, tą mintį aš esu jau pareiškęs ir pirma, kad Londono konferencija neišsiskirstytų nepasiekusi jokių pozityvių rezultatų ir nebūtų nukelta į 1935 m. Kas gyvens, pamatys!


Ant lovos valgo pietus du jauni berniokai iš Latgalės: 20 metų Aleksandras Ločmelis ir 20 metų Tadas Kukuls. Kukuls išbalęs lyg lavonas, kosi, atsikrenkščia kraujais ir drebančia ranka vos nulaiko šaukštą.


Kad Pilsudskis ir nepaskelbė Lenkijos federacijos legionininkų suvažiavime Vilniuje, kaip buvo manęs, tai dar nereiškia, kad jis būtų visai jos išsižadėjęs. Atvirkščiai yra davinių, kad dabar nauja pajėga keliama federacijos idėja ir federacijos paskelbimas dar šiais metais nėra negalimas dalykas. Federacijos priešininkai kelia aliarmą, kad federacijos tendencijos dabartinėse lenkų valdžios sferose vėl sustiprėjusios. Vienas endekų laikraštis rašo: „Lenkų politikoj siaučia federacinės politikos vampyras. Jis buvo prikaltas epušės basliu Rygos traktate, bet matyt ne visai pakankamai, kad vis daugiau šaukiama apie jo pasirodymus“. Čia turima galvoj naujos konstitucijos projektai, kuriuose numatomas fed. Lenkijos susitvarkymas, šių dienų ukrainietiškas ir gudiškas lenkų politikos kursas, Juzevskio pareiškimai ir kt. Toliau tas pats laikraštis tokiais argumentais operuoja prieš federaciją: „Yra žmonių, kurie nieko negali išmokti. Už federacijos politiką 1920 m., už sutartį su Petliura, už žygį į Kijevą užmokėjome finansine krašto ruina, Tešeno Silezipraradimu, Rytų Prūsų mozūrų plebiscito pralaimėjimu, vos - vos ne sienų apkarpymu Lenkijos rytuose ligi Kerzono linijos ir pačio suvereniteto praradimu. Ir po tokių tatai patyrimų, tie patys žmonės (t. y. Pilsudskis su savo šalininkais. Red.) šiandien vėl kelia iš kapo federacijos vampyrą. O tačiau čia reikia suprasti vieną dalyką: arba rusinų giminė nėra visa to žodžio prasme tauta, gebanti sukurti savo valstybę, o tuo atveju skatinimas jų tarpe nacionalizmo yra tik piktų dvasių šaukimas, kuris niekam, o ypač Lenkijai, negali būti naudingas; arba priešingai, yra ukrainiečių tauta, pajėgianti kurti savo valstybę, o tuo atveju naivu būtų manyti, kad ta valstybė nesiektų pirmai progai pasitaikius Valuinės, rytų Galicijos, Poliesės, Podliasės, Cholmo krašto, kad vienu žodžiu ta valstybė nepareikalautų tokios sienos, kuri jai kartą jau buvo pasiūlyta vokiečių, besipiktinant visiems Lenkijos gaivalams… Viename Varšuvos susirinkimų pereitais metais politinis Valuinės vaivados draugas jaunasai p. Sieroševskis šiandien valstybės gynėjo padėjėjas apygardos teisme karštai prabilo, reikalaudamas patenkinti visus ukrainiečių ir gudų reikalavimus. Iš salės pasigirdo balsas: „Bet juk jie pareikalaus nepriklausomybės!“ Tuomet tas kalbėtojas taip atsakė: „Ateis laikas, kad duosime jiems ir nepriklausomybę!“ Tai, ką tuomet iš jaunuoliško neapgalvojimo pasakė p. Sieroševskis, šiandien yra vienintelė federacijos programos konsolidacija. Federalizmas išvestas logiškai ligi galo apkarpo Lenkijos sienas rytuose ligi Kerzono linijos. Yra žinomas Bismarko posakis, kad nepriklausomos Lenkijos sudarymas yra lygus prancūzų armijai ties Visla. Mutatis mutandis galima drąsiai pasakyti, kad nepriklausomųjų Gudijos ir Ukrainos sudarymas Lenkijai yra tas pats, kas vokiečių armijos stovėjimas ties Berezina ir Dniepru, armijos, kuri nulėmusi santykius Lietuvoje, būtų apsupusi Lenkiją nuo Klaipėdos ligi Kamenieco. Federacinės politikos vampyras prikeltas iš karsto vokiečių džiaugsmui gali iščiulpti visą lenkų valstybės kraują“ baigia laikraštis savo tiradą. Deja, tas laikraštis bardamas kitų „jaunuolišką neapgalvojimą“ pats jį parodo. Juk ir nedavus gudams ir ukrainiečiams nepriklausomybės Lenkija su visais savo koridoriais ir šiandien yra apsupta nuo Klaipėdos ligi Kamenieco ir ne tik iš tos pusės, bet nuo Gdynės ligi Krokuvos. Ar čia šiaip šoksi, ar taip, bet tokia padėtis yra ne iš gerųjų ir smurto politika ji niekuomet negalės būti pagerinta.


Iki 1998 m. birželio 5 d. įvyko 14 Komisijos posėdžių.


Rusijos premjeras Jevgenijus Primakovas pirmadienį, pradėdamas politines derybas Niu Delyje, pasiūlė sudaryti strateginį Rusijos, Indijos ir Kinijos aljansą, kuris garantuotų regiono geopolitinį stabilumą.


Tarybinis muzikos menas vystėsi ir vystosi nesutaikinamai kovojant su degraduojančiu reakcinių kapitalistinio pasaulio klasių muzikos menu. Gili buržuazinio-modernistinio meno yda yra jo atitrūkimas nuo liaudinių šaltinių, kraštutinis individualizmas, nukrypimas nuo klasikinio palikimo ir liaudies muzikos tradicijų. Tarybinė muzika, remdamasi gaivinančiais naujosios, socialistinės epochos šaltiniais, stipriai įsitvirtino liaudiškumo ir gilaus idėjiškumo pozicijose.


Kiek yra galimybės, kad einančios dabar Ženevoj derybos dėl evakuacijos pagreitinimo duos teigiamų vaisių? Atrodo, kad nenugalimų kliūčių nėra, ir kad kancleris Miuleris neparvyks Berlynan su tuščiomis rankomis. Visas žinoma, klausimas, kiek Vokietija satiks už okupacijos panaikinimą užmokėti.


Universitete yra du fakultetai: istorijos ir ekonomikos. Mokslo planas apima vienerius metus. Lektoriauti pakviesti geriausieji respublikos profesoriai — dėstytojai, Estijos KP(b) CK ir liaudies komisariatų vadovaujantieji darbuotojai.


Taigi, ponai, išsiaiškinkite tarpusavyje, kad „dešinė, žinotų, ką daro kairė!”. Be to, jei jums leista cituoti mano tardymo (atsiprašau, tai vadinama pokalbiu - A.M.) duomenis, tai būkit sąžiningi, neužmirškit pacituoti, kad buvęs KGB darbuotojas, kurio parodymais buvo remtasi, kitą dieną akistatoje su manimi nieko negalėjo patvirtinti. Bet mitiniam P. Drumžliui prieš referendumą dėl sovietinės armijos išvedimo labai jau reikėjo naujos medžiagos, kurios taip ir nepavyko sukurpti, todėl pavadinime vietoj, pavyzdžiui, skambaus „Judas”, teko pasitenkinti kukliu „Kazusai”.


Šis labai svarbus darbas turi būti visą laiką kontroliuojamas kolūkiečių, visuomeninių organizacijų.


LONDONAS, rugsėjo 20 d. (TASS-ELTA). Kaip oficialiai paskelbta Londone, grupės šalių pasitarimo Sueco klausimu vakariniame posėdyje pastraipsniui buvo svarstomas „darbo grupės“, arba, kaip ji kitaip vadinama, „ekspertų komiteto“ paruošto baigiamojo dokumento projektas.


Mes atvažiavome į Tarybų Sąjungą po to, kai bendras darbas ir bendradarbiavimas per praeitus metus davė savo rezultatų. Visa tai, kas buvo anksčiau tarp mūsų, netolimoje praeityje, buvo sudaryta dirbtinai, be mūsų tautų kaltės ir noro. Dabar mes, mano draugai ir aš, susitikome su jūsų liaudimi, kuri mus visur, pradedant nuo jūsų šalies sienų, nuoširdžiai ir draugiškai priėmė.


Atstatyti šalies miestai, gėlėmis apsodinti karių, kovojusių už tautų laisvę, kapai kalbėte kalba, kad nereikia žmonijai karų, kad reikia susivienyti ir visomis jėgomis kovoti prieš saujelę imperialistų, kurie iš žmonių nelaimių kraunasi sau turtus. Tarybų šalies moterys metė rūstų iššūkį karo kurstytojams. Jas karštai parėmė Lenkijos, Čekoslovakijos, Vengrijos, Kinijos ir kitų liaudies demokratijos šalių, viso pasaulio moterys. Taika reikalinga ir tolimosios Amerikos šachtininko žmonai, ir Prancūzijos dokininko dukrai, ir motinai iš Anglijos, kurios sūnus šiandien išvežtas į tolimas Azijos šalis ir priverstas ginti kolonizatorių interesus.


Nebėra fabrikantų ir pirklių — yra darbininkai ir tarnautojai, kurie kartu draugiškai dirba pramonės įmonėse.


Pavyzdžiui, mašinų gamybos pramonėje dėl to, kad įmonės yra menkai specializuotos ir kooperuotos, lietinių, kaltinių ir štampuotų dirbinių gamyba išskaidyta tarp daugybės smulkių įmonių, priklausančių daugeliui ministerijų ir žinybų. Specializuotų ketaus bei plieno liejinių ir štampuotų dirbinių gamyklų lyginamasis svoris vis dar labai mažas.


Po to žodį paėmęs Italijos užsienio reikalų ministras A. Senjis taip pat paragino veikti greitai, kad būtų pašalintas branduolinio karo pavojus, ir neatsisakyti pastangų tol, kol bus visuotinai, visiškai ir kontroliuojamai nusiginkluota. Kai dėl konkretaus ir detaliai paruošto griežtai tarptautiniu mastu kontroliuojamo visuotinio ir visiško nusiginklavimo sutarties projekto, kurį pateikė komitetui svarstyti Tarybų Sąjungos delegacija, tai Senjis kol kas apsiriboja pažadu atidžiai jį išnagrinėti.


Chruščiovas. Dėl ambasados personalo keliavimo apribojimų. Jeigu bus savitarpio susitarimas, mes būsime pasirengę pagerinti padėtį ir panaikinti šiuos apribojimus. Šie apribojimai yra nuosėdos, susidariusios dėl blogai susiklosčiusių mūsų valstybių santykių.


Jeigu taip, ar tam neturėjo įtakos tai, kad nebedirba buvusios Europos reikalų ministerijos privatizavimo programas rengęs skyrius?


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Valsčiaus progimnazijos direktorius drg. Juozas Jurevičius — valstiečių naujakurių sūnus. Jis aktyvus visuomenininkas, dalyvauja apskrities spaudoje, jo aktyvaus darbo dėka gerai organizuotas malkų paruošimas progimnazijai, mokytojų tarpe jis organizavo ratelį VKP(b) istorijos trumpajam kursui nagrinėti.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id


Paskolų, kurių gražinimą ji nutraukė, apimtis tikriausiai prilygtų vienos naujos “Interneto kompanijos vertei.


Pralaimėję rinkimus, sąjūdininkai labai stengiasi vesti LDDP diskredituojančią propagandą užsienyje, jau pasigirsta jų balsų, kad užsienio paramą, skirtą Lietuvai, reikėtų perskirstyti kitoms šalims, „mažiau komunistinėms”.


„Gyvi ir negyvi, kurių lavonų nebuvo leidžiama nė palytėti, tįsojo šalimais. Vasara buvo nepaprastai karšta. Saulė svilino… Lavonai ėmė pūti, skleisdami aplinkui baisų tvaiką. Šalia lavonų alpo savo krauju apšlakstytos būtybės…”


Tebevyksta debatai tiek administracijoje, tiek tarp sąjungininkų.


Iš pastarųjų įvykių Vakarų Vokietijoje ypač aiškiai matyti, kokie reikalingi ir svarbūs įspėjimai taikos Europoje ir visame pasaulyje priešų adresu padaryti tada, kai neseniai Vokietijos Demokratinėje Respublikoje viešėjo Tarybų Sąjungos Partinė-vyriausybinė delegacija, vadovaujama N. S. Chruščiovo. Bet kurie politikos „iš jėgos pozicijos” apologetų kėslai panaudoti Vakarų Vokietiją naujoms karinėms avantiūroms bus triuškinamai atremti.


Jis elgiasi taip, kaip jam liepia širdis, jis nuoširdus, ir jam viskas sekasi.


Pertvarkius vadovavimą pramonei ir statybai, bus galima žymiai sumažinti ir supaprastinti aparatą, pašalinti esamus trūkumus, naudojant kvalifikuotus kadrus, perkelti atpalaiduotus iš valdymo ir aptarnavimo aparato žmones į įmones ir statybas, ten, kur tiesiogiai kuriamos materialinės vertybės.


Ne visi pajėgė suprasti, kad diplomatinė scena yra visas pasaulis, o diplomatinė mokykla - patsai gyvenimas.


Pareiškime raginama, kad 1954 metų Ženevos pasitarimo pirmininkai atmestų dviejų komisijos narių pranešime esančius teigimus, nes jie prieštarauja tiesai ir padeda dangstyti agresyvius ir karingus Amerikos imperialistų veiksmus.


Partinės konferencijos išvakarėse vienas iš ”perestroikos šauklių”, dramaturgas Aleksandras Gelmanas, raše: “Jeigu mes vėl būsime nublokšti atgal, sveikos jėgos išeis iš partijos. Ir tada viskas nebeteks prasmes. Tada partija virs bedvase, iš esmės reakcinga jėga, kuri nuves šalį jau ne į sąstingį, o į visišką krizę. Tad mūsų partijai ši perestroika yra lemiama, mūsų partija privalo šią perestroiką vykdyti iki galo, dar vienos, naujos perestroikos mūsų partijai nebebus”.


- Kaip žinoma, Suomija pagal Molotovo-Ribentropo paktą buvo priskirta TSRS interesų sferai. TSRS, remdamasi šiuo paktu, pareikalavo dalies Suomijos teritorijos. Suomija sutiko nusileisti dėl nedidelės teritorijos, bet negalėjo sutikti su TSRS reikalavimu dėl didelės teritorijos. Suomija buvo priversta priešintis TSRS agresijai. Mes kovojome iš esmės vieni, turėjome daug aukų. Mes karą pralaimėjome, bet ir daug laimėjome - mūsų tautinį gyvavimą. Buvome priversti perduoti Tarybų Sąjungai dešimtadalį savo teritorijos. Perkėlėme 400 000 žmonių. Beje, perduotoje teritorijoje likę žmonės išvyko į kitus Suomijos rajonus. Mokėjome dideles reparacijas.


DELIS, kovo 27 d. (TASS). Šiandien visi Indijos laikraščiai didžiausią dėmesį skiria TSRS Ministrų Tarybos Pirmininko pirmojo pavaduotojo A. I. Mikojano viešėjimui Delyje ir jo susitikimui su ministru pirmininku Dž. Neru.


Kubos vadovas Fidelis Kastras į tai atsakė paragindamas išvesti visas JAV pajėgas iš Gvantanamo jūrų bazės rytinėje Kuboje.


Beje, Estijoje laikraščiai pralenkė televiziją.


Tarptautinis pagalbos Kongui ir Alžyrui komitetas ragina Azijos, Afrikos ir Lotynų Amerikos tautas, viso pasaulio vyriausybes ir laisvę mylinčias tautas remti Afrikos ir Azijos teisininkų kolegiją, ginančią Gizengą”.


— Taigi, grįžtam gyveniman mes, parduotieji žmonės. Juk policininkai už kiekvieną išduotą žmogų iš vokiečių gaudavo 7 punktus, už kuriuos galėjo pirkti degtinės ar kojines. Mane pardavė vietos policininkas už dvi poras kojinių…


Egipto laikraščio „Al-Gumchurija” Niujorko korespondentas praneša apie tai, kad iš karto Vašingtone ir Beirute vedamos slaptos derybos dėl Amerikos karinių jūrų ir karinių oro bazių sudarymo Libano teritorijoje. Šios bazės – tai tik pirmieji Libano vaisiai, kuriuos davė „Eizenhauerio doktrina”, – ši priemonė Artimųjų ir Viduriniųjų Rytų šalims paversti Jungtinių Valstybių kariniu strateginiu placdarmu. Tolesniuose JAV agresyviuose planuose Libanui skiriamas vaidmuo jungiančios grandies tarp Bagdado pakto šalių ir projektuojamo Viduržemio jūros bloko, kuriame Vašingtonas nori matyti Italiją, Ispaniją, Maroką, Tunisą ir Alžyrą. „Jungtinės Valstybės nutarė, – rašo Libano laikraštis „As-Siasa”, – išplėsti savo viešpatavimą su dolerio, karinio jūrų laivyno ir atominių bombų pagalba didžiulėje teritorijoje nuo Maroko iki Pakistano”.


“Tylusis čekistas iš Piterio”, kaip jis vadinamas administracijoje, vargu ar veltui leido laiką ir per pusantrų metų Vyriausiojoje kontrolės valdyboje turėjo surinkti pakankamai duomenų apie visus 88 regionų vadovus.


Baku nuo pat pradžios buvo įsitikinęs, kad pasaulyje priimta ežerų dalijimo į sektorius praktika nesutrukdys įgyvendinti milžiniško projekto.


H. V. Kamatchas (partija Pradža socialist parti) paklausė: „Ar tiesa, kad neseniai šiais metais Jungtinių Valstybių prezidentas pakvietė ministrą pirmininką aplankyti Jungtines Valstybes ir kad tik po to, kai jis atmetė tą pakvietimą, Jungtinių Valstybių valstybės sekretorius pranešė noris aplankyti Indiją?“


Leiboristų partija, pabrėžia kalbėtojas, griežtai priešinga branduoliniams bandymams atmosferoje. Jis pasakė, kad nereikėjo priimti tokio nutarimo iki galutinių Ženevos derybų rezultatų.


Vakar Rusijos premjeras Sergejus Kirijenka paragino Valstybės Dūmą kuo greičiau priimti vyriausybės pateiktus įstatymų projektus, kurie leistų įgyvendintii antikrizinę programą.


TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkas K. J. Vorošilovas teikia legacijai Lenino ordiną. VLKJS CK sekretorius A. N. Šelepinas pritvirtina aukštąjį vyriausybinį apdovanojimą prie vėliavos. Griaudžia ovacija. Atrodo, šiomis minutėmis prasiskyrė Didžiųjų Kremliaus Rümų sienos, ir visas mūsų jaunimas – drąsus, narsus, pasiruošęs, kai šaukia partija, bet kuriems žygdarbiams, yra čia, ploja kartu su Plenumo dalyviais.


Būdami tokie susiskaldę prancūzų konservatoriai nesugeba aiškiai išdėstyti rinkėjams su Europos Sąjunga susijusių reikalų, rinkos liberalizavimo ir ekonomikos pertvarkos problemų.


Jo apsaugos tarnyba buvo įkurta 1995 m., praėjus beveik pusantnų metų nuo prezidento rinkimų.


Užvakar po piet prasidėję vizitai ir pasitarimai tarp atskirų delegacijų vakar buvo tęsiami; 10 val. į „Palas Hotel“ atvyko Briandas, prancūzų generalinio konsulo Ženevoj lydimas, tęsti užvakar pradėtą pasitarimą su Chamberlainu. Italų delegatas Grandi atsilankė pas tam pat „Palas Hotel“ apsistojusį rumunų atstovą Titulescu.


Irano Islamo Respublikos užsienio reikalų ministras Kamalis Charazis pareikalavo, kad talibus remianti Pakistano vyriausybė “garantuotų diplomatų saugumą”.


Leninas dar 1919 metų pradžioje rašė, kad Tarybos tapo nuolatiniu ir vieninteliu visos valstybinės valdžios pagrindu mūsų šalyje.


Galop paprašė, kad iš minios į sceną ateitų Prezidentas Valdas Adamkus, ir suteikė žodį Justinui Marcinkevičiui.


Draugai! Priimdami Baltarusijos ir Latvijos Liaudies ūkio tarybų kolektyvų kvietimą, apskaičiavę savo galimybes, Lietuvos TSR Liaudies ūkio tarybos įmonių kolektyvai Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos 40-osioms metinėms pažymėti prisiima tokius įsipareigojimus:


Partijos kvietimas pavyti JAV pagal mėsos, sviesto ir pieno gamybą vidutiniškai vienam gyventojui įkvepia žemės ūkio darbuotojus pasiaukojančiam darbui. Lietuvos kaimo darbo žmonės pasieks naujus laimėjimus žemdirbystėje ir gyvulininkystėje, gerai ir greitai išspręs smarkaus gyvulininkystės produktų gamybos padidinimo uždavinį.


Žiniomis apie žydų „pogromus“ Lietuvoje paskutinėmis dienomis marguluoja ne tik lenkiška ir žydiška užsienių spauda. Jų pasitaiko ir kitų tautų laikraščiuose. Pavyzdžiui, „Rygos Socialdeniokrats“ pasibaisėdamas aprašinėja „pogroma“ Vilkaviškyj.


Atvykusius iš Lietuvos kongreso dalyvius (sudėtis ekskursijos buvo pranešta ankščiau), sveikino L. L. V. Draugijos Rygos skyriaus pirmininkas dir. Vilsons. Į sveikinimus ekskursijos vardu atsakė p. J. Paleckis. Po to, „Šviesos“ chorui padedant, buvo sugiedoti lictuvių ir latvių tautos himnai.


O kiek nepartinių draugų aktyviai dalyvauja visuomeninėje veikloje! Šimtai tūkstančių šiandien mokosi gyventi ir dirbti komunistiškai. Visa tai įtikinamai kalba apie komunistinės ideologijos laimėjimus.


LONDONAS, rugsėjo 23 d. (TASS-ELTA). Anglijos visuomenė pasipiktino Špeidelio — buvusio hitlerininkų generolo, šiuo metu užimančio NATO sausumos kariuomenės Europos centrinėje zonoje vado postą atvykimu į Londoną.


Įmonė įsigijo keletą vakarietiškų karvių melžimo aparatų ir pieno šaldytuvų, kuriuos Klaipėdos krašto fermeriai galės nusipirkti lengvatinėmis sąlygomis.


Garbingą indėlį į pramonės, mokslo ir technikos vystymą įnešė per tuos ketverius metus ir Leningrado ekonominio rajono darbo žmonės. 1961 metais mūsų ekonominiame rajone gamyba padidėjo palyginti su 1958 metais 26,2 procento. Bendroji produkcija padidėjo daugiausia dėl darbo našumo kilimo.


— Kaipgi! Mūsų apskrities kiekviename valsčiuje yra 15—25 žmonių aktyvas. Obeliuose veikia 18 žmonių agitkolektyvas, Juodupėje 20 žmonių.


Dabar, sako drg. Zolotuchinas, smogtas galutinis smūgis tiems nevykusiems teoretikams, kurie nenusimanė žemės ūkyje ir jį niekino, jam skyrė asmenybės kulto laikotarpiu trečiaeilę vietą, neatsižvelgdami į jo poreikius ir reikmes.


Savaime suprantama, kiekvienos reformos įgyvendinimas susijęs su tam tikrais kaštais, bet visuomenė jiems pasirengusi.


“Jūs kalbate kaip diktatorius ir baigsite kaip visi diktatoriai”.


Kai man pasako kad kuri nors partija ar grupė darė man įtaką ar įsakė pasirinkti vieną ar kitą kandidatą, padaryti vienokį ar kitokį sprendimą, tai negi turėčiau atsistojęs šaukti, kad tai netiesa.


Komunistų partija yra vienas pagrindinių Tarybų valstybės jėgos ir galybės šaltinių.


Šiandien Amerikoj bus lietuvių ekonominė konferencija


Tarybų Sąjungos maršalas I. Konevas Tarybinės kariuomenės grupės karo tarybos ir visų karių vardu nuoširdžiausiai pasveikino Nacionalinės liaudies armijos karius sukaktuvių proga. Maršalas Konevas užtikrino, kad tarybiniai kariai visada bus ištikimi savo internacionalinei pareigai. Jie ir toliau stiprins draugystę su VDR darbo žmonėmis ir karinį bendravimą su Nacionalinės liaudies armijos kariais.


Bet per 10 metų Prancūzija suprato, nežiūrint visokių Lenkijos šmeižtų ir propagandos, ukrainiečių judėjimo svarbą. Ukrainos klausimas pagimdė rimtų studijų ir ji pradedama skirti nuo Rusijos, su kuria tas kraštas taip ilgai buvo suplakamas. Bet nepakanka, kad tik mokslininkai, istorikai ir literatai pažintų tautą, reikia, kad ir plačioji publika įsigytų nors elementariškiausių žinių tuo klausimu. Tas procesas kaip tik dabar ir vyksta. „Revue de France“ balandžio 15 d., gegužės 1d. ir gegužės 19 d. numeriuose paskelbė labai įdomų raportą apie Sovietų Rusiją. Tų pačių įspūdžių autorius nėra nei mokslininkas nei politikos vyras*). Tai yra inžinierius ir komersantas, kurio dėmesys ypač buvo nukreiptas į naujosios kooperacijos formas. Jis neturi literatūrinių pretenzijų, rašo labai paprastai laiškų forma savo tėvams, visiškai nemanydamas daryti efektų savo stiliumi. Tie jo įspūdžiai dar ir tuo svarbūs, kad autorius moka rusiškai.


Taip buvo, kai vyko audringos diskusijos dėl vaivadijų skaičiaus (šį klausimą Seimas svarstė net 7 mėnesius), taip atsitiko ir praėjusį penktadienį, kai tik gerokai po pusiaunakčio Seimo nariai priėmė sprendimą atmesti Senato parengtą įstatymo pataisą.


Rusijoje už šnipinėjimą sulaikytam Pietų Korėjos diplomatui šeštadienį buvo nurodyta per tris dienas išvykti iš šalies, o korėjiečiui informaciją teikęs Rusijos užsienio reikalų ministerijos darbuotojas buvo apkaltintas tėvynės išdavimu, jam iškelta baudžiamoji byla.


Iš pradžių buvo skelbiama, kad rajone numatoma atlikti remonto darbus, o vėliau oficialiai pareikšta A.Lukašenkos nuomonė, esą diplomatams “ne vieta reziduoti ten, kur gyvena Baltarusijos vadovas”.


Partija moko, kad komjauni. mo pagrindinis uždavinys – komunistinis jaunimo auklėjimas.


Pirmas pašalinis momentas buvo p. Zaleskio nota, protestuojanti prieš Vilniaus įrašymą į Lietuvos konstituciją kaip Lietuvos valstybės sostinės. Ši nota buvo įteikta prof. Voldemarui Berlyne, važiuojant į Ženevą. Aišku, kad ji Kaune prieš T. S. tarybos posėdžius nespėta apsvarstyti. Antras pašalinis momentas buvo tai neabejotinas kai kurių valstybių noras Lietuvą tuojau sutaikyti su Lenkija.


Iki rudens deputatai ketina baigti rengti apkaltai reikalingus įstatymus.


Giacomo Devoto stebisi, kad lietuviai taip greit sutvarkė ir pritaikė moderniojo gyvenimo reikalavimams savo kalbą. Italijai reikėję Dantės sukurti literatūrinę kalbą, kurią pripažino visa šalis, Prancūzijos karaliams reikėję amžių kovos, kol Paryžiaus dialektas tapo visos valstybės kalba, o tuo tarpu lietuviai, be jokių kovų ir neturėdami didelių kalbos genijų, priėmę vieną tarmę, kuri taip nepaprastai greitai tarpstanti ir stiprėjanti.


Tai palinkėkime politikams išminties rasti geriausius būdus apsaugoti valstybę nuo komunistinės praeities.


Komjaunimo rajono komiteto atstovai, kartu su propagandistais ir pirminių komjaunimo organizacijų Sekretoriais, būdami vietose, pasikalbėjo su kiekvienu komjaunuoliu, jaunuoliu, išsiaiškino, kur kas nori mokytis, ką pageidauja studijuoti, padėjo jiems pasirinkti mokymosi formą. Taip „Dūsios” kolūkio komjaunuoliai ir jaunimas pageidavo studijuoti konkrečiąją žemės ūkio ekonomiką. Į šį ratelį užsirašė klubo - skaityklos vedėja drg. Stučkaitė, jaunieji gyvulininkystės darbuotojai drg. drg. Pocevičiūtė, Ivanauskaitė, Subačiūtė, kolūkiečiai draugai Bėrus, Visockaitė. „Pergalės”, „Miškinių” ir kitų kolūkių jaunimas pageidavo nagrinėti VLKJS istoriją, „Vienybės”, „Verstaminų” – einamosios politikos klausimus. Atsižvelgiant į būsimųjų klausytojų pageidavimus ir pasiūlymus, komjaunimo rajono komitetas sudarė šiuose kolūkiuose atitinkamus ratelius.


„Pirmas nusivylimas jau atėjo. Lietuvių-lenkų ginčas dabartinėj Tautų Sąjungos Tarybos sesijoj jokios žymios vietos neužims, jis nebus degantis darbų punktas, bendrai nepritrauks tarybos narių ypatingo dėmesio. Tas jau šiandien beveik yra aišku, ir žurnalistai, profesionaliniai sensacijų bei aštrių monentų mėgėjai, yra sunkiai apvilti ir užgauti“.


Iš kurių ženklų tauta gali pažinti, kuris vadas iš tikro tinka būti vadu ir kuris ne? Atsakyti į šitą klausimą sunku, nes nelengva nustatyti objektingas gero vado žymes. Bet vis dėlto pabandysim nors kai kurias tokias žymes nurodyti.


Ten nežino, ką daryti dėl savo rusakalbių pertekliaus”.


Susirinkusieji ilgai trunkančiais plojimais sutiko pasirodžiusį tribūnoje Kinijos Naujademokratinės Jaunimo Sąjungos CK sekretorių Chu Ke-ši. Jis karštai pasveikino dirvonų nukariautojus Kinijos jaunimo vardu. Sąskrydžio dalyviai labai susidomėję klausėsi drg. Chu Ke-ši pasakojimo, kaip didžiosios Kinijos jaunimas prieš dvejus metus pradėjo dirvonų puolimą. Dabar tuose rajonuose dirba 200 tūkstančių jaunuolių ir merginų. Kinijoje yra dešimtys milijonų hektarų dirvonų. Paversti juos derlingais laukais – vienas Kinijos jaunimo uždavinių.


Jo nuostata tokia: Vyriausybė dirba vieningai ir vykdo konservatorių programą.


Tam tikslui tektų apklausti apie 15-20 tūkstančių lietuvių, pasklidusių po visą Lietuvą.


Estijos atžvilgiu, rašo “Rosijskaja gazeta”, netikėtumų nebuvo, nes pačioje pradžioje buvę aišku, kad jos kvietimas į Europos Sąjungą - politinis žingsnis bei nuolaida Skandinavijos šalims ir JAV.


Mūsų spauda, kaip ir kitų šalių laikraščiai, yra padavusi visą eilę žinių apie tikėjimo persekiojimą Sovietų Rusijoj. Tas persekiojimas ypač sustiprėjęs paskutiniais laikais. Žinios apie paaštrėjusią kovą su tikėjimu Sovietų Rusijoj sukėlė gana didelio susirūpininio įvarių krikščioniškų tikybų tikinčiųjų tarpe. Tikybinės organizacijos įvairiuose kraštuose pradėjo reikšti dėl tų persekiojimų savo protestus. Pagaliau pats popiežius Pijus XI neperseniai kreipėsi specialiniu laišku į kardinolą, Pompili. Tame laiške jis pasisakė dėl tikėjimo persekiojimų Rusijoj ir pasižadėjo Šv. Juozapo dieną, t. y. kovo 19 d. atlaikyti šv. Petro bazilikoje mišias, melsdamasis, kad Dievas Rusijos tikintiems duotų daugiau kantrybės ir ištvermės ir palengvintų jų kančias.


Lietuvos ūkio būklės negalima apibūdinti kitaip negu krizinė. Sužlugdytas žemės ūkis, tęsiasi pramonės gamybos smukimas. Nepaprastai sudėtinga yra energetikos padėtis, nutraukiama gyvenamųjų namų ir kitokia statyba, sutrikę finansai, smarkiai krito žmonių gyvenimo lygis, nuolat didėja nedarbo grėsmė. Tokia yra tikrovė, tokios yra aplinkybės, kurios nepaprastai apsunkins naujos Vyriausybės veiklą, turės įtakos normaliam Seimo darbui.


NIUJORKAS, kovo 20 d. (TASS). Kaip praneša agentūra Asošieited Pres, JAV surašinėjimo biuras paskelbė, kad 1956 metų sausio 1 d. Jungtinėse Amerikos Valstybėse gyveno 166.966 tūkstančiai žmonių.


Kaip žurnalistams po susitikimo su Europos Sąjungos komisaru sakė ministras: “ar Ignalina dirbs, ar nedirbs turi nuspręsti specialistai.


Menonas taip pat nurodė, kad, svarstant Saugumo Tarybos narių skaičiaus didinimo klausimą, reikia pašalinti tokią padėtį, kuri buvo dabartinėje Generalinės Asamblėjos sesijoje, kai nenuolatiniu Saugumo Tarybos nariu buvo išrinkta šalis, neatstovaujanti tam rajonui, kuriam toji vieta skirta.


Visa visuma pereitas seimas nepasižymėjo dideliais darbais. Jo didžiausias rūpesnis buvo ekonominio gyvenimo stabilizavimas. Tą darbą pradėjo pačioj pradžioj dirbti ūkininkų grupė, remiama dešiniųjų ir centro. Jos didžiausias nuopelnas – užsienių prekybos milžiniško pasyvo išlyginimas. Tačiau drauge buvo nužengta per toli kredituojant savas įmones. To išdavoj visa eilė jų atsistojo bankruto akivaizdoj. Susidarė labai pavojinga ūkiška situacija, pakvipo lato žlugimo pavojus. Tada dalis centro grupių pasviro kairėn. Prie valdžios vairo atsistojo kairieji. Negalima neigti, kad šie žymia dalim prablaivino orą. Bet drauge su ūkišku veikimui prasidėjusi politinė akcija greit išskyrė socialdemokratų ir centro vedybas. Centras negalėjo ramiai žiūrėti, kaip socialdemokratai vykdė gyveniman savo programą. Vėl pereitų metų pabaigoj kilo vyriausybės krizis. Vyriausybės vadeles paėmė į savo rankas demokratinis centras, tačiau pirmąjį smuiką groja grupės, dešinesnės už centrą. Tokios yra šio seimo kadencijos metu buvusių vyriausybių veikimo linijos.


Delegaciją priėmė TSKP CK sekretorius J. A. Furceva, Maskvos Tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas N. I. Bobrovnikovas.


Štai kokiais „žygdarbiais“ gyrėsi vokiškasis baronas savo pranešimuose iš okupuotos Prancūzijos: „1944 metų kovo 31 dieną sušaudyti 35 teroristai, 183 teroristai paimti nelaisvėn Aukštutinėje Savojoje. 1944 metų balandžio 12 d. 12 teroristų sušaudyta Dordonijoje, daugelis kitų suimta… 1944 m. balandžio 3 d. į rytus nuo Lilio sušaudyta 80 žmonių, 20 paimta nelaisvėn. Tą pačią dieną: sušaudyti dar 24 prancūzai, 107 suimti“.


Dar kartą kviečiu mūsų partijos narius bei rėmėjus, dirbančius referendumo komisijose, padaryti viską, kad Lietuvos piliečiai galėtų pareikšti savo valią, kad referendumas vyktų sklandžia


Kaip praneša Džakartos radijas, šiandien vakare buvo įvykdytas pasikėsinimas prieš Indonezijos respublikos prezidento Sukarno gyvybę, kai jis kartu su savo vaikais buvo mokyklos vakare.


Vengrijos socialistų darbininkų partijos Centro komiteto vardu iškilmingojo susirinkimo dalyvius sveikino VSDP CK sekretorius Jene Fokas.


PEKINAS, kovo 11 d. (TASS-ELTA). Kaip praneša agentūra Sinchua, kovo 10 d. Pekine prasidėjo KLR Valstybės tarybos premjero Cžou En-lajaus ir Cekoslovakijos Respublikos Vyriausybės pirmininko V. Sirokio derybos.


LKP(b) CK propagandistai padeda taip pat vietos aktyvui vykdyti LKP(b) CK VII plenumo nutarimus, iškelti ir ištaisyti plenumo numatytus trūkumus, jie padeda valsčių vykdomiesiems komitetams geriau sutvarkyti žemės ir gyvulių įskaitą, atrasti buožių paslėptus gyvulius, organizuoti raudonąsias gurguoles. Jie daro pranešimus grūdų priėmimo punktuose ir kartu su vietos agitatoriais aplanko valstiečių kiemus, vesdami individualią agitaciją.


Bet tai, mūsų nuomone, neturi būti neįveikiama kliūtis, kad tokioje gyvybiškai svarbioje visiems žmonėms srityje, kokia yra kelio užkirtimas branduoliniam karui, įvairių šalių mokslininkai galėtų pasiekti bendrą poziciją, atitinkančią tautų taikingumą.


BELGRADAS, birželio 7 d. (TASS-ELTA). Laikraštis „Privredni Pregled“ išspausdino straipsnį „Tarybų Sąjungos užsienio prekyba ir Jugoslavija“. Straipsnyje nurodoma, kad Tarybų Sąjungos ekonominis išsivystymas įgalino ją teikti žymią pagalbą industrializuojantis Rytų Europos šalims bei Kinijai ir suteikti joms 21 milijardo rublių sumos ilgalaikius kreditus. TSRS taip pat teikia pagalbą kai kurioms silpnai išsivysčiusioms šalims. Tik trims šalims — Jugoslavijai, Afganistanui ir Indijai — TSRS suteikė joms industrializuoti 600 milijonų dolerių sumos ilgalaikius kreditus. Tarybų Sąjungos pasirodymas kai kurių šalių rinkose susilpnino spaudimą iš Vakarų valstybių, kurios savo kainų politika naudodavo sunkumus, kurie šioms šalims kildavo realizuojant savo eksporto prekes. Bendra apyvartos apimtis tarp Tarybų Sąjungos ir ne Europos šalių padidėjo nuo 154 milijonu dolerių 1953 metais iki 195,3 milijono dolerių 1955 metais. Prekių apyvarta su Egiptu per tą laiką padidėjo nuo 13 iki 19,6 milijono dolerių, su Indija - nuo 7,7 iki 10,8 milijono dolerių, su Iranu - nuo 32,3 iki 48,9 milijono dolerių. Savo tarptautiniuose prekybos santykiuose Tarybų Sąjunga naudoja daugiausia tris formas: susitarimus dėl mokslinio ir techninio bendradarbiavimo, susitarimus dėl investicinių ir prekinių kreditų ir susitarimus dėl ilgalaikių kreditų.


Svarstant delegacijos projektą prie jo bendraautoriais prisijungė dar 11 šalių. Rezoliucijos, kurią turi patvirtinti Asamblėja, autoriai, prašo SNO generalinį sekretorių, bendradarbiaujant su šalių – organizacijos narių vyriausybėmis, paruošti pranešimą, kuriame būtų informuojama apie nacionalinių techninių kadrų ruošimo metodus šalyse, turinčiose skirtingas socialines-ekonomines sistema


Kai šių metų sausį Rygoje susitiko Baltijos šalių premjerai, tuometinis Rusijos ministras pirmininkas V. Černomyrdinas reiškė nepasitenkinimą santykiais su Latvija.


Norint galiojimą pratęsti (arba pametus jau įformintą pasą), reikia vėl kreiptis į vietos vidaus reikalų tarnybą. Jeigu Lietuvos pilietis tuo metu teisėtai gyvena užsienyje, jo paso galiojimą gali pratęsti Lietuvos Respublikos diplomatinės arba konsulinės atstovybes.


„Už konstitucines laisves kovojančių piliečių komitetas” paskelbė pareiškimą spaudai. Jis protestuoja prieš naujas JAV vyriausybės represijas prieš Amerikos Komunistų partiją.


Tas visas lenkų politinis „manievravimas“ turi tikslo tiek paruošti būsimųjų gėrybių sąskaiton T. S-gos tarybos narius, kad per rugsėjo mėn. posėdžius būtų padarytas dar didesnis spaudimas į Lietuvą, negu ligšiol. Lenkai T. S-ga spekuliuoja dar ir psichologiniais sumetimais. Mat, jie norėtų lietuvių akyse išlaikyti savo „nekaltybę“, kad ne jie kalti, kaip kad lietuviai mano, kad Lietuva yra verčiama derėtis su Lenkija. Lenkams svarbu parodyti, kad Lietuvos jungimas prie Lenkijos yra ne jų machinacijų ir intrigų rezultatas, bet „aukštosios politikos“ diktuojamas, prieš kurį lenkai žemai lenkia galvas ir jį vykdą...


- Nesutariame dėl Lietuvos istorijos, Respublikos teritorijos nedalomumo (tai numatyta Laikinajame pagrindiniame įstatyme, pripažinta pilietybės priėmimo pasižadėjime), kultūrinės autonomijos garantijų. „Vilnijos“ draugija okupantų nutautintiems lietuviams, gudams, lenkams ir visiems kitiems reikalauja sudaryti galimybę patiems pasirinkti tautybę, kalbą ir t. t.


Anglijos spauda plačiai nušviečia TASS-o pareiškimą dėl provokacinių JAV veiksmų prieš Kubą, kuriais siekiama pakirsti taiką. „Tarybų Sąjunga ragina JAV sveikai protauti“, – rašo antraštėje laikraštis „Taims“. „Deili skeč“ atpasakoja pareiškimą su antrašte: „Chruščiovas įspėja Kenedį“.


Toliau Taryba turi apsvarstyti juridinio ir finansinio pobūdžio klausimų, kurie liečia Klaipėdos kraštą. Mažumų apsaugos srity, be eilės peticijų, liečiančių mažumų apsaugą Aukštojoj Silezijoj, Taryba turi apsvarstyti vokiečių vyriausybės notas dėl vokiečių mažumos padėties lenkų Aukštosios Silezijos, Poznanės ir Pamario vaivadijose.


Dar vėliau įgijo stoties budėtojo specialybę.


1957 metais žymiai išplečiama individualinė gyvenamųjų namų statyba. Darbininkai ir tarnautojai pastatys miestuose ir kaimuose savo lėšomis ir valstybinio kredito pagalba daugiau kaip 80 tūkstančių kvadratinių metrų bendro gyvenamojo ploto.


1939 metų rugsėjį Hitleris ir Stalinas pasirašė slaptuosius protokolus, žinomus kaip Ribbentropo-Molotovo susitarimus, kuriais buvo paženklintas Baltijos šalių ir Rytų Europos valstybių likimas, o spalio mėnesį Sovietų Sąjunga pareikalavo įsileisti didelius Raudonosios armijos dalinius.


Vienas žymių Kipro gyventojų judėjimo už apsisprendimą veikėjų Nikozijos meras Dervis pareiškė, kad konstitucijos projektas yra „konstitucijos parodija“.


Tai Jakovlevas pareiškė interviu agentūrai “Interfax”.


TSRS užsienio reikalų ministras pabrėžė, kad rimtą grėsmę taikai Tolimuosiuose Rytuose ir visame pasaulyje sudaro tai, jog Jungtinės Valstijos tebelaiko okupavusios nuo senovės Kinijai priklausančią teritoriją – Taivanio salą ir yra pavertusios Pietų Korėją karine Amerikos baze. Tarybų Sąjungos vyriausybė iškėlė klausimą, kad būtina išvesti užsienio kariuomenę iš Pietų Korėjos, ir pasiūlė Generalinei Asamblėjai apsvarstyti šį klausimą šioje sesijoje.


„Kai atvažiuoji į Juodąją Afriką, į akis krenta baisus vietinių gyventojų skurdas… Puikiuose kvartaluose, skirtuose tik baltiesiems, prie gražių baltų vilų maži garbiniuoti juodaodžiai vaikai suplyšusiais drabužiais, basi prašo išmaldos, prekiauja cigaretėmis ir saldumynais, parduoda laikraščius. Daugelis jų – batų valytojai… 70 tūkstančių Medinos – Dakaro negrų kvartalo – gyventojų gyvena, kaip silkės statinėje, barakuose, kurie dengti brezentu ir hafruota skarda… Tik privilegijuoti asmenys naudojasi vandentiekiu ir elektra”.


Bet šią audringą naujojo gyvenimo kūrybą nutraukė žvėriškas hitlerinių gaujų užpuolimas.


Kijeve, Aukščiausiosios Tarybos sesijoje, AT pirmininkas I. Pliuščius perskaitė premjero V. Fokino pareiskimą. Pastarasis teigė, kad šalies ekonomiką ištiko didelė krizė, didėja socialinė įtampa. Vyriausybė svarsto ekonomikos reformų planą, kurį šį mėnesį pateiks parlamentui.


Komjaunimo komitetų plenumuose, aktyvo ir pirminių organizacijų susirinkimuose, pasitarimuose reikia numatyti konkrečias priemones suvažiavimo iškeltiems uždaviniams vykdyti. Kiekvienos įmonės komjaunuoliai ir jaunimas turi išvystyti socialistinį lenktyniavimą, griežtai kovoti už gamybos kultūrą cechuose, prie kiekvienų staklių, kovoti už darbo našumo pakėlimą, produkcijos savikainos mažinimą. Kolūkių, MTS ir tarybinių ūkių komjaunimo organzacijų uždavinys – tinkamai pasiruošti pavasario sėjai ir, svarbiausia, kukurūzų auginimui.


Delyje yra žinoma, rašo laikraštis, kad JAV vyriausybė, pareikšdama apie savo draugiškus jausmus Indijai, nesvyruodama daro visa, kas galima, jos priešininkų pozicijoms stiprinti.


O iš tikrųjų nuolat aimanuojantiems lietuviams reikėtų vietoj duonos ant stalo padėti knygas apie kalėjimus ir tremtį.


Praėjusiais metais rytinių rajonų aukštosios mokyklos išleido 49 tūkstančius specialistų. Tačiau specialistų pareikalavimas čia visą laiką didėja. Atsižvelgiant į tai, kad naujasis penkmetis rytiniams rajonams bus ypatingai spartaus vystymosi penkmetis, Urale, Sibire, Tolimuosiuose Rytuose, Kazachstane žymiai išplečiamas specialistų parengimas. Naujos aukštosios mokyklos bus atidarytos Novosibirske, Irkutske, Krasnojarske, Chabarovske, Stalinabade, Akmolinske ir kituose miestuose. Imamasi priemonių šiuose rajonuose esančioms aukštosioms mokykloms išplėsti ir sustiprinti. Visa tai iki 1960 metų leis padidinti besimokančių rytinių rajonų aukštosiose mokyklose žmonių kontingentą maždaug 500 tūkstančių, o kasmetinį specialistų išleidimą - maždaug 83 tūkstančiais.


“Jūs dažnai kaltinate Baltarusiją, kad joje pažeidžiamos žmogaus teisės, kad Baltarusija - nedemokratinė valstybė, kad joje įvestas kažkoks totalitarinis režimas.


1953 06 23 SSRS MVD 4-osios valdybos viršininkas gen. Itn. N. Sazykinas pranešė SSRS MVD vidaus kalėjimo viršininkui D. Talanovui: “L. Berijos nurodymu priimti suimtąjį Žemaitį ir uždaryti atskiroje kameroje kaip kalinį Nr. 21.


Kitose šalyse padėtis dar blogesnė. Todėl nenuostabu, kad neraštingumas Haiti sudaro 90 procentų, Bolivijoje — 80 procentų, Gvatemaloje – 70 procentų ir t. t.


Taip trumpai apibūdinamas šis vienas šviesiausių senosios Lietuvos valdovų, o toliau duodama tokia jo laiško ištrauka:


Į Albaniją pabėgusiems žmonėms numatoma pristatyti 500 tonų maisto.


- Kiekvienam kritiškai mąstančiam žmogui abejonių visuomet kyla. Atvirai sakant, man, kaip ir ne vienam mano kolegai, prasidėjus visoms toms perturbacijoms, kiekvieną kiek padoresnį žmogų žeidžiančiam purvų drabstymui, buvo kilęs noras į viską nusispjauti ir išeiti. Tačiau mane sulaike ir tebesulaiko tai, ką mums prikabina oponentai. Jei aš išeisiu, kapituliuosiu, vadinasi, sutiksiu, kad toks ir esu. O aš toks nebuvau, nesu ir, be abejo, nebūsiu. Taip atsiranda noras įrodyti, kad mes esame normalūs žmonės, nė kiek ne blogesni už tuos, kurie tariasi esą labiausiai protingi, viską išmanantys, labai lietuviški ir patriotiški. Ir tas šitoje partijoje tikriausiai sulaiko ne vieną. Yra ir grynai pilietinė šio reikalo pusė: daugiau negu aišku šiandien, kas būtų atsitikę, jei mes visi būtume pasidavę šito, švelniai tariant, nelabai kultūringo puolimo bangai, palūžę bei tarę, kad tegul opozicija veikia, ji reikalinga, tačiau be manęs. Be abejo, opozicinės jėgos būtų ganėtinai susilpnėjusios, o be jų, kaip gerai žinoma, neįsivaizduojamas demokratijos kūrimasis ir, vadinasi, mūsų gyvenimo normalizavimasis.


Greta revoliucinių socialdemokratų darbininkų jų tarpe buvo ir nemažai lietuvių buržuazinių-nacionalistinių partijų veikėjų. Todėl į Rusiją faktiškai persikelé lietuvių politinio gyvenimo centras.


Panašių atsitikimų, kur Klaipėdos krašto autonomiškos valdžios įstaigos atsistoja opozicijoje centro valdžios žygiams ir sumanymams, liečiantiems visą valstybę, galima būtų nurodyti daugybę. Visi tie atsitikimai rodo, kad autonomiškoji Klaipėdos krašto valdžia turi savotišką mastą valstybės reikalams vertinti, ir kad tas mastas toli gražu nesutampa su centro valdžios gerais norais. Pav. dėl degtukų monopolio Klaipėdos Statute nėra nuostatų, kurie draustų tokį monopolį Klaipėdos krašte įvesti. Penktas statuto straipsnis, kurs nurodo Klaipėdos krašto autonomijos ribas, priešingai, baigiasi žodžiais: „Nei vienas šio straipsnio nuostatų nekliudo Lietuvos Respublikos ir Klaipėdos krašto įstatimdavystės organams imtis legalių priemonių įstatymams ir patvarkymams suvienodinti“. Vadinasi, reikia tik geros valios iš abiejų pusių, kad kylantieji dėl kompetencijos nesusipratimai būtų likviduoti. Tačiau gyvenimo praktika rodo, kad autonomiškoji krašto valdžia dažnai siekia ne likviduoti nesusipratimus, o juos gilinti. Tokiomis aplinkybėmis darosi sunku susikalbėti ir klausimais, dėl kurių Klaipėdos statutas duoda aiškių nurodymų. Čia Lietuvos vyriausybei, nešančiai atsakomybę už visos valstybės reikalų tvarkymą, suprantama, tenka atsižvelgti į visumos reikalus ir savo žygius derinti su visos valstybės gerove. O ten, kur iš antros pusės pritrūksta geros valios „imtis legalių priemonių įstatymams suvienodinti“, centro valdžiai belieka vadovautis pasirašytų konvencijų ir susitarimų raide. Tai, aiškumo dėliai, reikia dar kartą pabrėžti.


Aplankę valstybinį naftos-metano susivienijimą „ENI” Metanopolyje prie Milano, TSRS Ministrų Tarybos Pirmininko pirmasis pavaduotojas A. Kosyginas ir jo palydovai dalyvavo pusryčiuose, kuriuos surengė jų garbei „ENI” prezidentas E. Matejis. Pusryčiuose Italijai atstovavo inžinieriai Fornara ir Sakis, profesorius Dinelis, „ENI” grupei priklausančios bendrovės Adžip mineraria” generalinis direktorius Dzaumatis ir kiti. Kreipdamasis į A. Kosyginą trumpa sveikinimo kalba, E. Matejis pareiškė esąs įsitikinęs, kad ekonominis TSRS ir Italijos bendradarbiavimas stiprės ir plėsis. „Žmonės nori dirbti taikos sąlygomis, — pasakė E. Matejis, — ir mes tikime, kad šis taikus darbas, šis taikus bendradarbiavimas bus geras indėlis į mūsų šalių draugystę”.


Pavel Ivanovič Grišin gimė 1907 m. NKVD pradėjo dirbti 1930 m.


Izraelio kurstytojišką vaidmenį rodo ir kitas faktas, kuri mini Egipto spauda. Izraelio kariuomenė trukdo žengti pirmyn SNO ginkluotosioms pajėgoms, kurios pagal Generalinės Asamblėjos nutarimą turi užimti Sinajaus pusiasalyje paliaubų liniją tarp Egipto ir Izraelio. Kaip pranešė Egipto laikraštis „Al-Achram“, Izraeliečiai suardė pusiasalyje daugiau kaip 900 kilometrų kelių ir užminavo juos.


Paremkime tą judėjimą dosniu atlyginimu tiems, kurie gerai dirbs. Trąšos, trąšos ir dar kartą trąšos – toks turi būti mūsų šūkis.


Rašinyje jo autorius, griežtai pasisakydamas prieš opozicinį Lietuvos ateities forumą, berglauja (mėsinėja) ir visą Lietuvos politinį gyvenimą. Išeidamas iš Lietuvos Laisvės lygos kraštutinės politinės pozicijos, kone visas dabartinės Lietuvos partijas ir sąjūdžius sumeta kartu su komunistais į tą patį Lietuvos priešų maišą.


Niekas nenori „apdoroti” išeivijos nuomonės. Valia jai mylėli Sąjūdį ar kitas organizacijas. Bet atriboti ją nuo įvairiapusės informacijos nėra doras dalykas.