Šiuo terminu specialiųjų tarnybų darbuotojai dar sovietmečiu vadino religijos veikėjus ir tikinčiuosius, kurių požiūris neatitiko viešpataujančios ideologijos.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Žodis suteikiamas TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkui K. J. Vorošilovui. Mitingo dalyviai atsistoja, audringais, ilgai trunkančiais plojimais sutinka K. J. Vorošilovą.


Argentinos visuomenė protestuoja prieš tai, kad remiantis prezidento Gido dekretu Kordobos provincijoje suimti Komunistų partijos nariai.


Jų lyderis Jozefas (visa žiniasklaida jį vadino Joschka) Fischeris iš karto po rinkimų atsižadėjo savo maisto ir įšoko į kostiumą su liemene ir kaklaraiščiu.


Už pavyzdingą karinės vadovybės uždavinių vykdymą komunistui raudonarmiečiui Borisui Cindeliui po mirties buvo suteiktas Tarybų Sąjungos Didvyrio vardas.


Rusijos spauda atvirai kaltina Lenkiją, neva ji nori atkurti prieš padalijimą egzistavusią valstybę ir susilpninti Rusijos įtakos sferas.


Mes dėkingi broliškai rusų tautai už tai, jog ji ir pokario metu nesigailėjo jėgų, kad padėtų mums užgydyti karo meto žaizdas, pasiekti socializmo pergalę.


Vokiškieji grobikai į Lietuvą atėjo su neslepiamu tikslu pavergti ir išnaikinti lietuvių tautą ir ant jos kaulų sukurti vokiškąją provinciją. Ne veltui jau nuo pirmųjų okupacijos mėnesių vokiškieji fašistai panaikino bet kokį Lietuvos valstybingumą ir pavertė ją vokiškos „Ostlando“ kolonijos provincija.


Po pučo Šiaurės miestelyje prisiglaudę Vilniaus omonininkai buvo nuginkluoti, tai yra jie patys surinko dalį savo ginklų. Jų apskaita kariškiai nelabai rūpinosi. Kai kurie OMON-o darbuotojai iš karinio miestelio išėjo ginkluoti. Šaunamieji ginklai, sprogmenys ir šaudmenys pasklido ir tarp „raudonųjų brigadų”, darbininkų draugovių. Kur dabar tie ginklai? Buvę omonininkai tik pečiais gūžčioja. Kratos jų namuose, žinoma, buvo gerokai pavėluotos. Tik atsitiktinai ginklai buvo aptikti pas vieną Trakų rajone gyvenantį B.Makutinovičiaus pavaldinį. Slėptuvę parodė jo tėvas…


Čia paskelbtas Izraelio taikos gynimo komiteto pareiškimas, kuriame protestuojama prieš buvusio hitlerinio generolo Špeidelio paskyrimą NATO sausumos kariuomenės Europos centrinėje zonoje vadu.


Šis sukilimas, prasidėjęs 1857 metų gegužės mėnesi, nebuvo izoliuotas indų kareivių (sipajų) žygis. Jis buvo glaudžiai susijęs su daugybe indų tautos veiksmų įvairiuose šalies rajonuose, o taip pat pagal laiką sutapę su Kinijos ir Irano tautų antiimperialistiniais veiksmais.


Daugelis šalių, pirmiausia Kanada ir Švedija, mano, kad prokuroras turi teisę pats pradėti tyrimą, nepriklausomai nuo nieko, jei tik turi patikimos informacijos.


Didžiuliai yra Raudonosios Armijos laimėjimai. Tačiau šie pasisekimai neturi mūsų nuraminti, neturi sumažinti mūsų budrumo. Mūsų išmintingasis vadas savo įsakyme įspėja tarybinius žmones: „Visiška pergalė prieš vokiečius dabar jau arti. Tačiau pergalė niekuomet neateina pati, — ji pasiekiama sunkiose kautynėse ir atkakliu darbu. Pasmerktas priešas meta į mūšį paskutiniąsias jėgas, desperatiškai priešinasi, kad išvengtų rūstaus atpildo. Jis griebiasi ir griebsis kraštutiniausių ir niekšingiausių kovos priemonių. Dėl to reikia atsiminti, kad juo arčiau mūsų pergalė, juo didesnis turi būti mūsų budrumas, juo stipresni turi būti mūsų smūgiai priešui“.


Pasikalbėjimas su U. R. M. Dr. Zaunium Sąryšy su besiartinančia Tautu Sąjungos sesija mūsų bendradarbis buvo apsilankęs pas poną užsienių reikalų ministerį. Ministeris Dr. Zaunius jį maloniai priėmė ir gana ilgai užtrukusiame pasikalbėjime suteikė tokių informacijų.


Lygi tarp lygiųjų, Tarybų Lietuva, kaip ir visos broliškosios respublikos, ruošiasi šiems rinkimams, aukštai laikydama tarybinės demokratijos vėliavą. Su pasišlykštėjimu ji atsimena smetoninius laikus. Su pasibiaurėjimu bei neapykanta ji galvoja apie tuos išgamas, kurie nuo smetoninio buožinio – buržuazinio „tautiškumo“ perėjo prie hitlerinės žmogžudystės „ideologijos“ ir dabar savo žvėriškame pyktyje siekia sutrukdyti lietuvių tautos žygį į savo šviesią ateitį. Vasario mėn. 10 d. Lietuvos darbo žmonės dar kartą pademonstruos savo vieningą pasiryžimą kurti naują laimingą socialistinį gyvenimą po didžiąja Lenino – Stalino vėliava.


Mes esame už tarptautinio įtempimo mažinimą, už Tarybų Sąjungos ir Amerikos santykių gerinimą, būdami tos nuomonės, kad tai atitinka tiek tarybinės liaudies, tiek ir amerikiečių tautos interesus, kaip tik tuo vadovaudamiesi, mes 1956 metų sausio mėnesį pasiūlėme JAV vyriausybei sudaryti mūsų šalių draugystės ir bendradarbiavimo sutartį. Deja, šis Tarybų Sąjungos žingsnis, o taip pat eilė mūsų kitų pasiūlymų TSRS ir JAV savitarpio santykiams pagerinti kol kas nesusilaukė Amerikos vyriausybės teigiamos pažiūros.


Gyvenimas mane sviedė į galingą politinį verpetą, apipylė verdančiomis ir ledinėmis srovėmis. Publika besiblaškančioje Lietuvoje mane ir šlovino, ir plūdo. O pasaulis priėmė šiek tiek santūriau, bet įvertino palankiai ir pripažino tikriausiai nevienadienę teisę būti jo įvairovės dalele.


Lietuvos aktyvistų frontas turėjo savo radijo stotį, per ją buvo duodami nurodymai šalininkams visoje Lietuvoje.


Jie norėjo, Ir tai sudarė jų artimiausią tikslą, užgrobti Sueco kanalą ir atkurti ten savo viešpatavimą. Bet dabar jie yra toliau nuo to tikslo, negu bet kuriuo momentu nuo tos dienos, kai kilo Sueco krizė. Tiesa, jų kariuomenė dabar yra prie įėjimo i kanalą, Port-Saide. Tačiau ji turi nedelsdama išsinešdinti iš ten sutinkamai su aiškiai išreikšta SNO Generalinės Asamblėjos valia.


Visas kaimo komunistų ir komjaunuolių, agitatorių jėgas reikia taip išskirstyti, kad jie būtų visuose svarbiuosiuose ir sprendžiamuose pavasario sėjai pasirengimo punktuose: mašinų ir padargų remonto dirbtuvėse, traktorių stotyse, prie kūlimo ir sėklų valymo mašinų, ten, kur maitinama ir rengiama gyvoji traukiamoji jėga, kalvėse, kur taisomi plūgai, sėjamosios ir žemės ūkio mašinos — žodžiu, visur, kur dirba ir rengiasi pavasario sėjai valstietis, kur dirba MTS ir MANP darbininkas.


Tokia sąjungininkė labai reikalinga turint galvoje, kad Azijoje dar gana stiprūs komunistiniai režimai.


Yra kolūkių, kurie per vienerius metus padarė didelį šuolį į priekį gyvulininkystės produktų gamyboje. Antai, Kėdainių rajono „Aristavos“ kolūkis pernai iš esmės neturėjo kiaulių fermos, o jau dabar kiaulienos gamyba 100-tui hektarų ariamos žemės viršija 20 centnerių.


Tokiu būdu, pasak V. Cinausko, įstatymo projekte numatyti apribojimai apimtų tik labai nedidelę grupę žmonių, vykdžiusių ideologinį smurtą.


Prieš porą dienų Kurmelionyse apsilankius Vilniaus apskrities viršininkui Aliui Vidūnui, į susitikimą neatėjo nė vienas norįs leisti vaiką į būsimą mokyklą.


Rugsėjo 2-4 dienomis Taline vyks pirmasis Pasaulinės intelektualinės nuosavybės organizacijos simpoziumas, skirtas autorių teisių apsaugai Baltijos valstybėse. Simpoziume dalyvaus Lietuvos rašytojų sąjungos pirmininko V.Martinkaus vadovaujama delegacija.


Užtat dabar Lukašenka kruopščiai saugomas.


Draugą Josipa Broz-Tito lydėjo JFLR Sąjunginės vykdomosios večės Pirmininko pavaduotojas Edvardas Kardelis, valstybės sekretorius užsienio reikalams Koča Popovičius, Sąjunginės vykdomosios večės narys Mijalko Todorovičius, Chorvatijos Liaudies Respublikos Vykdomosios večės Pirmininkas Jakovas Blaževičius, JFLR Ambasadorius TSR Sąjungoje Velko Mičiunovičius.


Už visus savo laimėjimus tarybinė liaudis privalo būti dėkinga didžiajai Komunistų partijai. Įkūnydama mūsų epochos protą, garbę ir sąžinę, Tarybų Sąjungos Komunistų partija, vadovaujama savo kovinio štabo – lenininio Centro Komiteto su ištikimuoju leniniečiu draugu N. Chruščiovu priešakyje, tvirtai veda mus į visišką komunizmo pergalę!


Jame dalyvavo apie penkis tūkstančius žmonių: apsnūdusios visuomenės ir totalitarinio režimo sąlygomis tai yra labai daug.


Kaip žinome, jau porą savaičių Rygoje prie Lietuvos ambasados badauja keli prieš Būtingės statybą protestuojantys žaliųjų atstovai.


Šio komiteto pirmininkas Emanuelis Zingeris atkreipė Rusijos delegacijos narių dėmesį, jog Europos Taryboje dėl žmogaus teisių Lietuvoje neiškyla problemų, bei siūlė susipažinti su baziniu teises pagrindu, garantuojančiu žmogaus teises mūsų šalyje.


Tarybų Sąjungos Partinės-Vyriausybinės delegacijos nariai susipažino su Vokietijos Demokratinės Respublikos sostine Berlynu ir keliaudami po Respubliką aplankė Leipcigo, Magdeburgo, Zasnico, Štralzundo, Varnemiundės, Rostoko miestus ir susipažino su VDR ekonominiu, politiniu ir kultūriniu gyvenimu. Delegacija lankėsi pramonės įmonėse, žemės ūkio gamybiniuose kooperatyvuose, mokslo ir kultūros įstaigose, kur įvyko daug delegacijos narių susitikimų ir pasikalbėjimų su Vokietijos Demokratinės Respublikos darbininkais, valstiečiais, inteligentijos ir jaunimo atstovais. Delegacija taip pat susitiko su partijų ir organizacijų, priklausančių demokratinės Vokietijos Nacionaliniam frontui, vadovais ir atstovais.


Tarybinės moterys apglėbė savo rūpestingumu ir meile vaikus, karo metu netekusius savo tėvų. Jos suteikė didelę pagalbą slaugydamos sužeistus Raudonosios Armijos karius. Tūkstančiai moterų — donorų atiduoda savo kraują, kad išgelbėtų Tėvynės gynėjų gyvybę.


Mūsų viltis - tvirta krikščioniška nuostata žmogaus viduje, skatinanti atsakomybę ir bendro gėrio kūrimą.


Nuėjau į kanalą, - prisimena jis,- susirinko direktoriai, klausia, ką sugebu, koks mano išsilavinimas.


Tarybų Sąjungos delegacija, pareiškė V. Zorinas, norėtų prijungti savo sveikinimus prie kitų delegacijų sveikinimų gerbiamajam Generalinės Asamblėjos pirmininkui, garbingam Pakistano atstovui ambasadoriui Zafrulai-chanui. Ši Generalinės Asamblėjos sesija, pažymėjo V. Zorinas, dirbo tokiu metu, kai vyko aštri tarptautinė krizė, kuri buvo sukėlusi pasauliui niokojančio termobranduolinio karo grėsmę. Šiomis sąlygomis juo svarbiau, kad SNO Generalinė Asamblėja, vadovaujama Jūsų, ponas pirmininke, ir remiama generalinio sekretoriaus U Tano, sugebėjo priimti eilę svarbių ir teigiamų nutarimų, stiprinančių taiką ir saugumą, padedančių kolonijų tautoms kovoti išsivadavimo kovą, patvirtinančių taikaus valstybių sambūvio ir jų lygiateisiško ekonominio bendradarbiavimo vystymo principus.


Didelio, milžiniško tikėjimo didžiuoju Partijos reikalu kupinos mūsų širdys. Pasižadame ir ateityje pasiaukojamu darbu gausinti savo Liaudies šlovę, stiprinti socialistinės Tėvynės galybę. Visuomet tvirtai prisiminsime didžiojo Lenino priesaką, kad Komunistinio jaunimo sąjunga turi būti smogiamasis būrys, kuris bet kuriame darbe teikia savo pagalbą, rodo savo iniciatyvą.


Imkite bet kurią mūsų šalies respubliką, — ir jūs pamatysite, kad joje visos vietinės Tarybos sudaro vieną bendrą tautinę valstybinę organizaciją, kurioje kiekviena Taryba turi savo vietą, savo teises, savo įgaliojimus. Toks susivienijimas ir yra Tarybų Respublika.


Vakarų Vokietijos vyriausybė priėmė VFR civilinių gyventojų darbo prievolės įstatymo projektą. Tai pirinas įstatymo projektas iš serijos nepaprastųjų įstatymų, kuriuos Bonos kabinetas ketina „pagreitintai“ pratempti bundestage.


Jis pabrėžė, kad JAV savo oficialiuosiuose santykiuose remia diktatorinius režimus — Batistos režimą Kuboje, Truchiljo režimą Dominikos respublikoje ir kitus. „Mes toli peržengėmė moralės normų rėmus, siekdami patraukti savo pusėn tuos diktatorius”', — pareiškė Porteris.


„Komunistinė jaunimo sąjunga tik tada pateisina savo vardą, kad ji yra Komunistinės jaunosios kartos sąjunga, jeigu ji kiekvieną savo mokymosi, auklėjimosi, švietimosi žingsnį sieja su dalyvavimu bendroje visų darbo žmonių kovoje prieš išnaudotojus“.


Išradingas savanoris pasisiūlė pareigūną “pametėti” triračiu.


Iliustracijai to, kas pasakyta, galima rasti pavyzdžių netolimoje praeity kiek tik norima. Kai kurie jų, atpasakoti laikraščio skiltyse, atrodytų anekdotais. Tačiau tie, kuriuos tai liečia, šiuos anekdotus gerai žino, ir mes jų čia nekartosime, Priminsime tik istoriją su įstatymu dėl pensininkų Klaipėdos krašte aprūpinimo ir Klaipėdos krašto Seimelio rezoliuciją dėl degtukų monopolio Lietuvoje.


Mūsų pareiga taip pat buvo nuginkluoti civilius asmenis, sulaikyti įtartinus žmones.


Taip ir buvo. Kiek sunkių, nemigo naktų praleido jie, tramdydami Jundinchę, kuri galėjo patvinti kiekvieną akimirką ir permesti savo vandenis per nebaigtą užtvanką! Kiek kartų ateidavo jis į bendrabutį pavargęs, išsitiesdavo ant gultų, o po keletos valandų vėl keldavo draugus neramios upės šturmuoti!


Lichtenšteino atstovas ponas V. Ėris (Walter Oehry), kuris rengia ataskaitą apie žmogaus teisių padėtį Lietuvoje, beje, lankęsis Respublikoje ne pirmą kartą, neiškentė, kaip pats prisipažino, nepasakęs komplimento mūsų šaliai ir gyventojams -pereinamasis laikotarpis į demokratinę ateitį vyksta nepraliejant kraujo.


Jis pareiškė, kad Irako krizė verčia Maskvą iš naujo apsvarstyti jos saugumo strategiją.


Pateiktieji duomenys rodo, kad Tarybų valdžios metais mūsų šalis, Komunistų partijos vadovaujama, pasiekė įžymius laimėjimus savo ūkinėje statyboje ir keldama liaudies materialinę gerovę bei kultūrinį lygį. Tuo pačiu ji parodė akivaizdų pavyzdį, ką gali padaryti liaudis, sudaužiusi kapitalizmo pančius ir paėmusi valdžią į savo rankas, jeigu ji veda ūkį be išnaudotojų, socialistiniais pagrindais.


Bijodami tautos ir gerai žinodami jos politines nuotaikas fašistai neišdrįso pravesti net falsifikuotus visuotinius prezidento rinkimus. Prezidento rinkimų įstatymas, paskelbtas 1931 m, nustatė, kad respublikos prezidentą renka „ypatingieji tautos atstovai“. Šiuos „ypatinguosius atstovus“ turėjo išrinkti fašistinės valsčių, miestų ir apskričių tarybos. Kad į elektorių tarpą atsitiktinai nepakliūtų nepageidaujami elementai, „ypatingųjų tautos atstovų“ rinkikų sąrašus turėjo sustatyti apskričių viršininkai. Įdomu, kad fašistai specialiais vyriausybės nutarimais skirdavo net „tautos atstovams“ rinkti susirinkimų pirmininkus! („Vyriausybės Žinios“ Nr. Nr. 369/623). Būdingas panikos nuotaikoms, vyravusioms fašistinėje klikoje, yra taip pat specialus prezidento rinkimų įstatymo paragrafas, kuris nustatė, kad „ypatingiesiems tautos atstovams rinkti susirinkime rinkikai tiktai renka ypatinguosius tautos atstovus; jie neturi teisės nei kelti, nei svarstyti kokių dalykų, nei daryti kokių nutarimų“. Prezidento „rinkimai“ galėjo įvykti net nesant rinkikų kvorumui ir rinkimų prezidiumas turėjo teisę nepatenkinti prašymo dėl pilno kvorumo sušaukimo (§ 28).


Tai siaubingiausia politinė sistema, nusinešusi šimtą milijonų žmonių gyvybių (tiek smurtinių mirčių suskaičiuoja mokslininkai).


Eina iš lėto, neskubėdamos, tačiau atkakliai, tarsi fatališkai.


Gal apie Kinijos ir Pakistano stabdymą ji net negalvojo, gal paprasčiausiai nusprendė šiek tiek užsidirbti.


Partinių organizacijų uždavinys ryžtingai šalinti visus trūkumus rinkiminiame darbe, stiprinti savo ryšius su nepartinių darbo žmonių masėmis, kelti į aukštą lygį politinį masinį darbą.


Tuo pačiu metu gyvenimas iškelia būtinumą toliau vystyti ir stiprinti draugiškus Tarybų Sąjungos ir Jugoslavijos santykius mūsų socialistinių šalių interesais. Ši draugystė, kaip mes visi gerai suprantame, ir toliau bus vienas svarbiausių veiksnių taikiai bendradarbiaujant visoms tautoms, joms kovojant už taikos visame pasaulyje stiprinimą.


Spaudos pranešimais, Anglijos siekimas primesti kipriečiams kolonijinę konstituciją sukėlė Kipro gyventojų protestų bangą. Nikozijoje, Famagustoje, Limasoloje ir kituose Kipro miestuose bei kaimuose vyksta protesto demonstracijos prieš konstitucijos projektą. Famagustoje įvyko didelė studentų demonstracija. Policija suėmė 20 žmonių. Vakar Famagustoje buvo paskelbtas visuotinis streikas. Mieste uždarytos parduotuvės. Uoste darbininkai nutraukė visus darbus.


Serbijos policija ir gerai ginkluotos vyriausybės pajėgos savo puolimą pradėjo ankstyvą pirmadienio rytą.


Leifas Juhansonas, ”Volvo” kompanijos, šiemet nupirksiančios Baltijos šalyse prekių už 200 mln. Švedijos kronų (25 mln. dolerių), vadovas mano, kad per trejus penkerius metus ši suma padidės dešimt kartų.


Ypač akivaizdi tokia disproporcija Kaliningrado srities atveju.


Siekite aukštų kukurūzų derlių! Vieningai, su komjaunuolišku užsidegimu imkitės šio darbo, įtraukite į kovą už gausius kukurūzų derlius visą kolūkių, tarybinių ūkių ir MTS jaunimą.


3. Ypatingą dėmesį skirti pensininkų, invalidų, jaunų šeimų gyvenimo sąlygoms.


Šlykštus buvo katalikų reakcinės dvasiškijos elgesys 1905—1907 metų revoliucijos metu. Ji atvirai ėjo prieš sukilusius Lietuvos darbininkus ir valstiečius, remdama caro valdžią. Pralotas Antanavičius ne tik kad iškeikė revoliucionierius, kovojusius prieš caro valdžią, bet savo aplinkraštyje ragino išdavinėti juos policijai, grasindamas atskirti nuo bažnyčios tuos, kurie to nedarys. Žinomas yra praloto Dambrausko posakis, kad lietuviai esą įnamiai dideliuose caro namuose ir turį laikytis ramiai, netriukšmauti. Ir taip visa eilė klerikalų bei reakcijos veikėjų toje sunkioje kovoje prieš carizmą, kovoje už Lietuvos liaudies laisvę ėjo kartu su carizmu, ėjo prieš liaudį. Tą pat reakcionieriai ir klerikalai darė ir vėliau, vokiškosios okupacijos metu, remdami kaizerį Vilhelmą, prašydami jo malonės įsteigti Lietuvoje karalystę su karaliumi vokiečių princu Urachu.


Mūsų jaunimas ieško įkvėpimo įvairiuose „vėjuose“, „frontuose“, bet labai maža mūsų praeity. Netgi senesniąją kartą, kuri tą praeitį gerbia, nori ją ištraukti iš archyvo ir parodyti tautai jos didybę, mūsų pažangusis jaunimas mėgsta vadinti romantikais, neoromantikais, priduodamas šitam pavadinimui pašiepiančią prasmę.


Anot jo, reikia pagalvoti, kaip išspręsti galvosūkį, nepakenkiant šalies interesams.


Valdančios partijos organas „La Rajon“ gražiai aprašė amnestijos ūpą ir prezidento Smetonos manifestą, kuriam pabrėžiama, kad Vilnius yra Lietuvos sostinė iš senų senovės ir anksčiau ar vėliau jis turįs būti atgal Lietuvai grąžintas, kaip kad gražintas naturalus Lietuvos priėjimas į jūrą – Klaipėda. „Balsui“ paskelbus, kad Buenos Aires lietuviai mini 10 metų Lietuvos nepriklausomybės sukaktuves spektakliu ir prakalbomis ir kad kviečiami atsilankyti „Lietuvos“ draugijos nariai ir visi Lietuvos Nepriklausomybės draugai, – keli šimtai žmonių susigrūdo į Maipu salę.


a) surinkti ir išleisti Lietuvos respublikoje gyvenančių Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos dalyvių atsiminimus, o taip pat kovų už Tarybų valdžios sukūrimą Lietuvoje 1918–1919 m. m. dalyvių atsiminimus, įžymių Lietuvos Komunistų partijos veikėjų apybraižas ir atsiminimus apie revoliucines kovas;


Mūsų profsąjungos, kurias sukūrė Rusijos darbininkų klasė 1905—1907 metų revoliucinių mūšių ugnyje, Tarybų Sąjungos Komunistų partijos vadovaujamos nuėjo šlovingą kovų kelią. Per penkiasdešimt savo gyvavimo metų visa savo kasdienine kova jos pasirodė vertais darbininkų klasės gyvybinių interesų gynėjais, visada ir visur buvo jos patikima atrama.


Tarybų Sąjungos atstovai, baigdamas pabrėžė A. Gromyko, padarys visa, kas įmanoma, visa, kas nuo jų priklauso, kad komiteto darbe būtų pasiekti teigiami rezultatai. Tautos tikisi, kad ir visi kiti derybų dalyviai taip pat parodys gerą valią ir siekimą susitarti.


Annanas apibūdino Brazilijos žingsnį kaip “dovaną ateities kartoms, kurią turėtų duoti ir kitos šalys”.


Tikslaus pabėgėlių skaičiaus neįmanoma nustatyti, nes šimtai jų apsigyvena privačiai niekur nesiregistruodami. Liudytojai pasakoja, kad greitai Kosovo ir Albanijos sieną ketina pereiti dar apie 3 tūkst. pabėgėlių. Pranešama, kad Kosovo vakaruose, kur verda įnirtingi mūšiai, į aplinkinius miškus bei kalnus pabėgo apie 50 tūkst. žmonių. Dėl serbų teroro Albanija ketina keisti savo santykius su Belgradu. Serbų valdžia paragino pabėgėlius grįžti namo ir žadėjo garantuoti asmenų, “nedalyvaujančių teroristų veikloje”, saugumą.


Tat mums, rodos, vienas geriausių būdų Vytauto atminimui pagerbti būtų didesnis dėmesio atkreipimas į praeities pažinimą. Tautos himnas labai išmintingai pataria mums iš praeities semi stiprybę. Bet kaip gi mes semsim, jei tos praeities gerai nepažįstam.


Sankt Peterburgo gubernatorius Vladimiras Jakovlevas patenkintas rinkimų į miesto įstatymų leidimo susirinkimą pirmojo rato rezultatais.


Kalnuose ir slėniuose, miestuose ir kalmuose, pasakė Blasas Roka, šiandien mokasi vaikai, jaunimas, darbo žmonės, mokosi visi darbingi žmonės, įsavindami kultūrą. Šių mokyklų įsteigimas, pabrėžė Blasas Roka, yra dalis revoliucinės vyriausybės pastangų kelti kultūrinį liaudies lygį. Socializmui reikia, kad darbo žmonės ir visa liaudis būtų labai kultūringi, kad jie mokėtų valdyti naujausias mašinas ir kurti daugiau gėrybių visai visuomenei.


Lenkų laikraščiai įdėjo pasikalbėjimą su lenkų pasiuntiniu Maskvoj Pateku, kurs atvyko į Varšuvą padaryti pranešimą ir aptarti kai kuriuos projektus dėl Lenkijos Sovietų Rusijos santykių vystymo. Pasak Pateko, paskutiniuoju metu lenkų rusų santykiuos pastebima tam tikras sustingimas, kurį iššaukią kai kurie dar nesutvarkyti klausimai. Kai jie būsią sutvarkyti, išsisklaidysiąs abiejų valstybių tarpusavio nepasitikėjimas. Pateko žodžiais, nepasitikėjimui nesą gilesnių priežasčių, nes Lenkijos politika esanti taikinga.


Tolimas kelias. Bet gimtojo krašto meilė galingesnė už viską. Žmonės būriuojasi Vokietijos vieškeliuose ir grįžta iš jos gilumos atgal. Raudonosios Armijos kariai nurodo jiems kryptį į nustatytus pasienyje perėmimo paskirstymo punktus, kur teikiama visokeriopa pagalba ir aprūpinami dokumentais.


5. Kurti tarptautinius pasipriešinimo vietos valdžios vykdomai apartheido politikai rusų atžvilgiu mechanizmus.


Ta žinia jau plačiai pasklido. Tvanai, kokių ir seni žmonės vargu atsimena, užplūdo, ten pievas, laukus, kelius, kaimus (kiemus), ir veržiasi į namus, viską išmirkydami, krosnius (pečius) griaudami, žmonėms nepalikdami sausos vietelės. Jau paprastai labai sunkus ano krašto žmonių žvejų gyvenimas, bet ką dabar bepasakysime! Viskas, ką jie vargdami ir daug išlaidų pasidarydami vasarą augino ir rudenyje suvalė, visos roputės (bulvės), visos daržovės, visi ištekliai jiems vandens sunaikinti. Sukrautas šienas tvano nuneštas. Kaip dabar iššers per žiemą savo gyvulius! Kaip ir patys maitinsis! Juk ir tatai, kas jų ilgų metų trūsu sukaupta, viskas žuvo. Dar vienų kitų namų tėvas audroje neteko gyvybės ir našlė su vaikais dabar vargsta viena. Netrukus užeis šaltoji žiema. Ką veiks visi tie žmonės? Ypačiai, kad ligos vaikus ir suaugusius užniks! Ar numanome, koks didis jų vargsmas? O jie visi lietuviai kaip ir mes. Tūli taip laikosi lietuviškumu, kad ir kažkaip skursdami, kviečiasi lietuvišką laikrašti į namus. O savo vaikučius jie moko drąsiai lietuviškai kalbėti, taip kad ten po anus kaimus dar gyvai ir aiškiai skamba lietuviški balsai. Kaip galėtume palikti juos vienus jų varguose! Jų nelaimė yra mūsų visų dalykas. Ypačiai dabar Kalėdų laiku. Todėl pašelpkime juos kiek įgalėdami, jeib nors mažas paguodos spindulėlis spystų į jų namelius. Visi, kurie tai gali, aukokime grašelį! Rodos visi lietuviai, ar jie gyventų Prūsuose ar kitur pasaulyje, atjaus, kas jų pareiga. Gavę sutikimą, prašome pinigus siųsti šiuo adresu: Dr. Vydūnas, Tilsit, Kasernenstr. 14.


Pergalingų tarybinio mokslo laimėjimų kosmose ir Žemėje, kaip ir visų kitų mūsų liaudies laimėjimų, paslaptis yra tos didžiulės galimybės, kurias atskleidžia žmonėms naujos visuomeninės santvarkos pergalė.


Korėjiečių tauta, vadovaujama Korėjos Darbo partijos ir KLDR Vyriausybės, apgynusi nuo priešų pasikėsinimo savo brangų istorinį iškovojimą — liaudies demokratine santvarką ir demokratinę bazę šiaurinėje respublikos dalyje, kuri yra tėvynės suvienijimo laidas, dar labiau stiprina ją ekonomiškai bei politiškai ir, sėkmingai įvykdžiusi trejų metų planą liaudies ūkiui po karo atkurti ir išvystyti, dideliu darbo pakilimu ir entuziazmu kovoja už pirmojo penkmečio plano įvykdymą.


Lenkijos laikraščiai spausdina straipsnius, skirtus Tarybų Sąjungos Komunistų partijos XX suvažiavimo darbo pabaigai.


Neįprastai sekmadienį gyva buvo studentų bendrabutyje Liepos 21-osios gatvėje. Jo gyventojai skubėjo į rinkiminę būstinę atiduoti savo balsų už liaudies kandidatus. Štai laiptais nuo ketvirto aukšto nuskubėjo du Istorijos-filologijos fakulteto studentai draugai Vladas Motiejūnas ir Ceslovas Juršėnas. Tai būsimieji žurnalistai. Jie balsuoja pirmą kartą.


Be to, darbo grupė nagrinės prekybos dokumentų supaprastinimo dalykus.


10. TSKP CK vasario Plenumas pripažino, kad tolesnio liaudies ūkio išvystymo interesai reikalauja pereiti į tokį vadovavimą, kuris leistų konkretų ir operatyvų vadovavimą vietose geriau derinti su griežtu centralizuoto planinio prado vykdymu šalies mastu. Pertvarkius pramonės ir statybos valdymą nurodyta kryptimi, toliau stiprės lenininis principas dėl demokratinio centralizmo ir planinio prado, vadovaujant liaudies ūkiui. V. I. Leninas ne kartą pabrėždavo, kad, Tarybų valstybei ir Komunistų partijai centralizuotai vadovaujant socialistinei statybai, reikia plačiai įtraukti vietos organus spręsti ūkinius klausimus. „Tai, kad vietose įvairių vadybų darbas nėra suderintas, — rašė V. I. Leninas, — viena iš didelių blogybių, kliudančių ūkinei statybai. Reikia į šį klausimą atkreipti kuo daugiau dėmesio… Vietose, arčiau prie darbininkų ir valstiečių masių, šie trūkumai geriau matyti, ir pačios vietos turi paruošti — besikeisdamos patyrimu — sėkmingos kovos su tais trūkumais metodus”. (Raštai, 32 t. 360 psl.).


Tačiau, išskyrus šiuos „titulus“, kitos lenkų tezės yra kupinos priprastos jiems tendencijos kreipti kalbą į šalį, kada reikia pažiūrėti tiesai į akis.


Matyt, taip buvo dėl to, kad darbininkų ir kitos organizacijos galėjo veikti legaliai, buvo religijos, spaudos ir kitos demokratinės laisvės.


Didysis Tėvynės karas parodė gilų mūsų partijos įžvalgumą. Ji laiku ėmėsi spartinti socialistinio šalies pertvarkymo tempą. Kaip tik todėl, kad, partijai vadovaujant, per neregėtai trumpą laiką buvo įgyvendinti šalies industrializavimas, žemės ūkio kolektyvizavimas, kultūrinė revoliucija, Tarybų Sąjunga pasirodė pajėgi atremti fašistinės Vokietijos ir jos sąjungininkų puolimą. Partijos šaukiama, tarybinė liaudis pakilo į Didįjį Tėvynės karą ir savo didvyriška kova sugriovė visus hitlerinių grobikų, ir jų įkvėpėjų planus bei apskaičiavimus,


Salazaro diktatūra ypač įnirtingai puola komunistus, pirmiausia nuolatinius komunistų partijos darbuotojus ir vadovus, kurie gyvena ir kovoja sunkiomis pogrindžio sąlygomis. Jiems dar labiau, negu kitiems, kalėjimas reiškia žiaurius kankinimus, pavojų gyvybei ir dažnai mirti.


Beje, teisės komitetas tik antradienį respublikonų daugumos balsais nusprendė į tyrimą įtraukti rinkimų kovos finansavimo klausimą.


Baltarusija dar prieš metus, prieš dvejus metus buvo labiausiai militarizuota valstybė, nes jos teritorijoje subyrėjus Sovietų Sąjungai liko daugybė ne tik įprastų, bet ir branduolinių ginklų.


Tai buvo prieš keturius mėnesius. Viena įmonė po kitos Tarybų Lietuvoje, kaip ir visoje mūsų plačioje Tėvynėje, įsijungė į socialistines lenktynes Spalio garbei. Įsijungė į socialistines lenktynes ir mūsų kolektyvas.


Nustatyta, kad darbo užmokestis ir jam prilygintos piniginės išmokos, socialinio draudimo ir kitos pašalpos, pensijos, stipendijos, komandiruočių išlaidos ir kitos piniginės išmokos skaičiuojamos be kapeikų, apvalinant didėjimo būdu iki rublio. Išskaitymai iš nurodytųjų išmokų (pajamų mokestis, socialinio draudimo įnašai, alimentai ir kt.) apvalinami tokia pat tvarka.


Kodėl tų dienų vaikai ir jaunuoliai buvo tokie patriotai ir elgėsi kaip piliečiai, stengėsi daugiau duoti Tėvynei, o ne iš jos imti?


Specialusis politinis komitetas toliau svarsto klausimą dėl JAV ardomosios veiklos prieš TSRS ir liaudies demokratijos šalis.


DAMASKAS. rugsėjo 19 d. (TASS-ELTA). Vakar Sirijos ministrų tarybos posėdyje buvo toliau svarstomas turkų kariuomenės telkimo Sirijos pasienyje klausimas.


Man maloniau imti ordiną iš V.Adamkaus rankų negu iš A.Brazausko.


Dėl to, kad negalima palikti nusiginklavimo dabartinėje aklavietėje, Tarybinė vyriausybė siūlo, kad artimiausiu metu būtų sušaukta SNO Generalinės Asamblėjos specialioji sesija arba Tarptautinė konferencija nusiginklavimo klausimais.


Laikraštis priduria, kad toks įvykis reikia laikyti „savotišku fiasko“. (Elta).


Ukrainos finansų ministras Vašingtone pasirašė susitarimą dėl Ukrainos įstojimo į Tarptautinį valiutos fondą ir Pasaulio banką.


1992 m. turbūt buvo lengviausia patekti į Rusijos archyvus.


Aišku, kad vokiečių pramonininkams daug lengviau būtų susitarti su privatinėmis ekonominėmis organizacijomis, negu su valstybinėmis įstaigomis. Šios, žinoma, visai kitokiu pagrindu dirba. Kiekvienais metais yra nustatomas tam tikras užsakymų užsieniuose planas, kuris turi būti pilnai įvykdytas. Jeigu į tą planą neįėjo tam tikrų prekių nupirkimas, arba jisai buvo numatomas kitoj šaly, tai nuo tokio plano vykdymo negali būti atsisakyta, nors dėl tų arba kitų


1) Dabartinis padėjimas Rusijoje ir Lietuvoje. Pripažindami, jog dabartinė rusų vyriausybė yra didžiausias mūsų prispaudėjas, jog prieš tą vyriausybę pasikėlė visi Rusijos kraštai, jogei geresnio gyvenimo tegalėsime susilaukti tiktai nugalėję senąją valdžią, susirinkusieji čia lietuviai nutarė: Šviestis, jungtis ir stoti į kovą drauge su sukilusiais visų Rusijos tautų žmonėmis. II. Lietuvos autonomija: 1) Kadangi Lietuvos gyventojų reikalai tėra galima aprūpinti, kaip reikiant, tiktai gavus kraštui autonomiją, — norima, kad visos tautos, kurios gyvena Lietuvoje, galėtų pilna laisve naudotis, — Lietuvių suvažiavimas nusprendė: reikalauti Lietuvai autonomijos su Seimu Vilniuje. Į tą Seimą rinks atstovus visi Lietuvos žmonės lygiu, tiesiu ir slaptu balsavimu. Toji autonomiškoji Lietuva bus sudėta iš tos žemės, kur dabar gyvena lietuviai, Lietuvos branduolys, ir iš tų Lietuvos pakraščių, kurie dėl kokių nors priežasčių traukia prie to branduolio, ir kurių gyventojai norės prie jo priklausyti: 2) Kadangi susirinkusieji Vilniuje lietuvių suvažiavime Suvalkų gubernijos lietuviai visi vienu balsu išrodo reikalinga kovoti drauge su kitų gubernijų lietuviais už Lietuvos autonomiją, tad jie, suvalkiečiai, ir su jais visais lietuvių suvažiavimas nutarė, kad Suvalkų gubernijos lietuviai reikia priskirti prie visos autonomiškosios Lietuvos. Santykiai su kitomis Rusijos šalimis turi būti paremti ant sandaro pamatų: visos šalys bus lygios, gyvens vienybėje, visos jos darys vieną galingą valstybę. III. Kokiu būdu iškovoti autonomiją: 1) Jei norime įgyti autonomiją, turime pirmučiausia sugriauti dabartinę mūsų tautos prispaudėjų tvarką. Tam tikslui reikia, kad iš vieno eitų visi Lietuvos politiniai būriai (visos partijos) ir atskirieji mūsų žmonės. Susivienijus savo krašte, reikia jungtis su visomis kitomis Rusijos tautomis, kurios padeda griauti tą tvarką. Tuo tarpu, kol kas bus, reikia nemokėti jokių mokesčių, uždaryti monopolius, neleisti vaikų į rusiškąsias pradedamąsias mokyklas, neiti Kauno, Vilniaus ir Gardino gub. (ten, kur gyvena lietuviai), į valsčiaus teismus, į visas kitas valdžios įstaigas, neleisti savo brolių kareiviauti; prireikus, streikuoti visiems darbo žmonėms miestuose ir sodžiuose. IV. Valsčiai ir mokyklos. 2) Visuose Lietuvos valsčiuose, visame jų reikalų vedime (susirašinėjimuose ir susižinojimuose turi būti vartojama prigimta žmonių kalba. Kadangi dabartinė mokykla tėra tik nutautinimo ir ištvirkimo įrankis, tad reikia visos tokios mokyklos paversti grynai tautinėmis, tik kad mokslas jose būtų dėstomas žmonių kalba; be to, mokytojus tokioms mokykloms turi rinktis patys žmonės“.


Jei lėšos atitektų tik valstybės biudžetui, o ne konkretiems indėlininkams, tikimybė, kad už privatizavimą į biudžetą gauti pinigai nebūtų pravalgyti - nedidelė.


Zaleskis savo replikoj teisinosi, kad lenkai nereikalavę už želigovskiadą pinigų ir 1772 metų sienų reikalauja kai kurios partijos, o ne vyriausybė. Lenkija neteikianti reikšmės vietinio trafiko konvencijai ir Zaleskis prašė tarybą imtis priemonių prieš Lietuvą dėl vykdymo gruodžio 10 d. rezoliucijos.


“Pasipriešinti sovietų kariuomenei galėjome, jei būtų buvęs toks įsakymas, - pasakoja V. Murmulaitis.


Jos užsienio politika atvirai skatina parduoti svarbias infrastruktūros dalis stiprioms Rusijos kompanijoms.


Iš jos ir Rusija, ir Kazachstanas tikisi uždirbti milijardus dolerių.


Jie bijojo, kad nebūtų įgyvendinti dar anksčiau radikalų ir tredjunionų siūlyti visuotinių rinkimų projektai ir sužlugdyta šalies politinė santvarka.


PRAĖJUSIŲ mokslo metų rezultatai mus ne labai džiugina. Nors rajone buvo sudaryta nemaža politinio lavinimosi ratelių, tačiau dauguma iš jų veikė silpnai, o 2 net iširo. Nemaža rajono jaunimo dalis, ypač kolūkiuose, iš viso nesimokė. Silpnai buvo dirbama ir su savarankiškai studijuojančiais marksistinę-lenininę teoriją.


- Padidinti per penkmetį visos pramonės bendrąją produkciją maždaug 1,8 karto - sakoma Direktyvose. Ir kas gi, jei ne liaudies, darbo žmonių pastangos, pavers šį skaičių tikrove? Didžiulis gamybinis pakilimas sutinkant partijos XX suvažiavimą jautėsi kiekvienoje įmonėje, kiekvieno fabriko, gamyklos kolektyve. O šiandieną tas gamybinis pakilimas vis plečiasi, auga. Tai partijos nutarimai, tėviškas partijos rūpinimasis darbo žmogaus gyvenimu, jo buitimi, suteikia naujų jėgų, energijos, įkvepia naujų minčių.


Juo didesnis koks tautos įvykis ar laimėjimas, juo iškilmingesnis tam įvykiui paminėti statoma pamiklas. Lietuvos nepriklausomybės atgavimas yra taip didelis mūsų tautos laimėjimas, kad reikia jis pažymėti pačiu gražiausiu monumentu. Tuo tikslu Kaune statomoji Prisikėlimo bažnyčia mūsų kraštui bus tinkamiausia. Ji vaizduos ilgas mūsų tautos kančias, kovas, josios kryžiaus kelius ir garbingą prisikėlimą. Todėl šio kilnaus sumanymo vykdymas randa mūsų visuomenėje nepaprasto palankumo. Patsai Respublikos Prezidentas dalyvauja garbės pirmininku vykdomajame statybos komitete, Arkivyskupas Metropolitas dalyvauja taryboje, vyriausybė nemokamai duoda miško, išimties keliu leidžia daryt viešąsias rinkliavas, Kauno miesto savivaldybė dovanojo didelės vertės gražią aikštę piliečiai stambiomis sumomis duoda aukų, brangenybių, įvairių pasižadėjimų remti statymo darbus. Bažnyčios - monumento projekto sudarymu rūpinasi ne vienas, kitas architektorius, o visa architektorių s-ga ir beveik visi mūsų menininkai.


O visi mėginimai “susidraugauti”, atrodo, yra nekalti, tačiau labai primena finliandizavimo politiką.


Bet bepolitinių išskaičiavimu čia susiduriam dar ir su geroku ekonominiu kurjozu. Už tuos laivus lenkai, kaip pranešama, sumokėję 17 milijonų zlotų, arba maždaug apie 18.700.000 litų mūsų pinigais. Suma gana graži: Ir juokingiausias dalykas čia yra tas, kad lenkai tikisi, kad lietuviai jiems tuos laivus šiais metais nupirksią! Skaitykim, kad vietoj minimų 12.000 Amerikos lietuvių šiais metais Lietuvą aplankys tik 8.000. Skaitant bendrai, kad visi važiuos trečiąja, vadinama turistų klase, kurios kaina per abu galus yra 220 dolerių, (o bus ir tokių, kurie vyks II-ja ar net I-ja klase, kas yra žymiai brangiau) gausim, kad 8.000 keleivių sumokės lenkams 220 X X 8.000 = 1.760.000 dolerių, arba 17.600.000 litų! Toliau, kadangi jie laivai neatplauks tiesiog Klaipėdon, ( keleiviai bus priversti išlipti Vokietijos ar Lenkijos uostuose, tai dar atvykti Lietuvon jie turės išleisti kiekvienas mažiausiai po 10 dolerių, arba iš viso 800.000 litų. Sudėję šias sumas gausim, kad Amerikos lietuviai į lenkų rankas sudės apie 18.400.000 litų; t. y. beveik tiek pat, kiek kaštuoja lenkams visi laivai. O jei lietuvių keleivių bus daugiau, tai ši suma dar labiau padidės. Taigi, lenkai turės iš lietuvių geroką pelną ir galės kartu varyti propagandą prieš Lietuvą. Biznis, iš tikrųjų, išsimoka!


Atsakydamas į klausimą apie nusikalstamumą Lietuvoje, V. Adamkus sakė tikįs, kad naujasis vidaus reikalų ministras Stasys Šedbaras padarys viską siekdamas geriau organizuoti policijos darbą kovoje su nusikaltėliais.


Kaimas kalbėjo, kad jaunikis ir jaunoji - brolis ir sesuo.


Paprasčiausiai taip jau buvo pasidalyti vaidmenys, kad nepasitenkinimą reiškia įstatymų leidėjai, o užkulisines derybas su Maskva veda administracijų vadovai.


Pradžioje kompanija planavo įkurti savo įmonę Rytų Azijoje.


Dabar mano tėviškės - Jonavos rajono Lukšių, Kvietkučių, Pagiečių ir kitų kaimų valstiečiai susibūrė į „Kelias į taiką“ kolūkį. Išnyko čia skurdas ir vargas. Žemės ūkio artelė kasmet stiprėja, gerėja jos narių gyvenimas. Kolūkiečiai P. Bigenis, A. Laurinavičius


Už pluoštą markių, butelį degtinės ir skudurus jie tapo budeliais.


Prezidentas priminė, kad daugiau kaip prieš septynis amžius Lietuva, priėmusi krikštą ir karūną, pasuko Vakarų civilizacijos keliu.


Panevėžio cukraus fabriko, Akmenės cemento gamyklos, elektros skaitiklių gamyklos, Naumiesčio linų apdirbimo fabriko, Šiaulių mėsos kombinato, Panevėžio pieno kombinato, Klaipėdos konservų fabriko, Tralerių laivyno valdybos, Klaipėdos jūrų žvejybos uosto ir daugelio kitų įmonių kolektyvai pagal 1957 metų antrojo ketvirčio darbo rezultatus pripažinti Visasąjunginio socialistinio lenktyniavimo nugalėtojais įteikiant jiems antrąsias ir trečiąsias pinigines premijas. Pažymėtas geras 36 Lietuvos Liaudies ūkio tarybos įmonių darbas.


Tas pats „tikslių“ informacijų šaltinis pranešdamas apie paklausimą Anglijos parlamente dėl neva įvykusių nesusipratimų tarp Lietuvos ir Estijos, rašo, kad tai esą lietuvių intrigos. Bene bus čia „kuo pats kvep, tuo kitą tep“, nes jau tik lietuviams tai tikrai anas paklausimas nebuvo reikalingas.


Anot P. Gaučo, autobusai problemos neišspręs, jie genda ir pan.


Didžiojo Spalio socialistinė revoliucija yra pirmoji istorijoje revoliucija, kuri davė darbo žmonėms ne tik politines ir ekonomines teises, bet ir materialines gėrybes. Ji neapsiribojo tuo, kad užtikrino laisvę darbo žmonėms, darbininkams ir valstiečiams, bet ir sudarė sąlygas nenukrypstamai kilti ne kažkokios vienos klasės arba dalies gyventojų, o visų miesto ir kaimo darbo žmonių gyvenimo lygiui.


Lietuvos parlamentarai, ruošdamiesi kelionei į Čečėniją, taip pat tikėjosi paieškoti ir pagrobto lietuvių verslininko V.Grodžio, kuris, pasak pagrobėjų, yra laikomas Čečėnijoje.


Todėl dabar būtent Lietuva, pati patyrusi išsivadavimo iš sovietinės okupacijos sunkumus, turėtų noriai talkinti dar į sunkesnę padėtį pakliuvusiai Čečėnijai”, - mano D. Žalimas.


Nevykęs mėginimas iškreipti tikrovę ir pateisinti Kubai priešišką JAV politiką – taip Kubos laikraštis „Notisias de oi“ apibūdina prezidento Kenedžio pareiškimą apie „agresyvius“ Kubos „ketinimus“ ir apie Tarybų Sąjungos pagalbą Kubai.


Tuo tarpu kai progresyviosios liaudies jėgos stiprino savo pozicijas, reakcija nesudėjo ginklų. Krikdemai jau gegužės mėnesį norėjo įvykdyti fašistinį perversmą. LKP CK savo atsišaukime „Šalin fašistų diktatūrą!“ 1926 m. gegužės mėn. perspėjo liaudies mases: „Kademai ruošiasi įvesti karo diktatūrą. Perversmo galima laukti kas diena“.


Mes jau pripratome prie nuolatinio Rusijos spaudos skleidžiamo šmeižto, tačiau labai stebina faktas, kad ir Lietuvos žiniasklaida kartais žengia koja kojon su tais gandais”.


Mes tikimės, jog ir ateityje mums bus leista vėl apsilankyti savo gimtajame krašte ir savo akimis stebėti tuos didžiuosius pakitėjimus, kurie čia įvykdomi dideliais tempai


Tai buvo dar praeitų metų pavasarį. Melžėjos kvietė viena kitą lenktyniauti, prisiėme socialistinius įsipareigojimus.


Abi delegacijos pabrėžė didžiulį Vokietijos darbininkų, klasės veiksmų vienybės vaidmenį kovoje prieš vokiečių militarizmą ir naujo karo pavojų, o taip pat Vokietijai suvienyti taikingu ir demokratiniu pagrindu. Darbininkai Vokietijos Rytuose ir Vakaruose vis labiau įsitikina, kad jų bendri veiksmai reikalingi šiems uždaviniams išspręsti. Tuo būdu galėtų būti sudaryta didi jėga, apie kurią susitelktų vokiečių tautos dauguma. Tie VFR socialdemokratų partijos sluoksniai, kurie toliau pasisako prieš darbininkų klasės veiksmų vienybę, noromis arba nenoromis trukdo įgyvendinti vokiečių tautos nacionalinius lūkesčius ir remia Vakarų Vokietijos imperialistinių jėgų antiliaudinę politiką.


Vokietijos užsienio reikalų ministerija Bonoje taip pat paneigė Baltarusijos teiginius, kad vokiečių ambasadoriaus rezidencija bus atlaisvinta.


Manoma, kad artimiausiu laiku šiam projektui galutinai pritars senatas ir atstovų rūmai,


6. JKS ir TSKP bendradarbiavimo konkrečių formų atžvilgiu delegacijos susitarė, kad bus bendradarbiaujama palaikant asmeninius kontaktus, raštu ir žodžiu išdėstant nuomones bei jomis pasikeičiant, pasikeičiant delegacijomis, medžiaga, literatūra, o taip pat rengiant, kiek bus reikalinga, partijos veikėjų savitarpio susitikimus, siekiant apsvarstyti aktualius bendro intereso klausimus, ir aplamai per visas konstruktyvios, draugiškos diskusijos formas,


Didvyriška darbo žmonių kova 1905—1907 metais turėjo didelę įtaką ir carinės kariuomenės kareivių, ir karininkų tarpe. Jei revoliucijos pradžioje carizmas panaudodavo kariuomenę revoliuciniams darbo žmonių išstojimams užgniaužti, tai jau 1906 metais carizmas priverstas imtis priemonių kareivių masių „raminimui“.


Pasibaigus deryboms, buvo paskelbtas komunikatas. Jame sakoma, kad „prezidentas ir ministras pirmininkas apsvarstė daug klausimų. Jie išnagrinėjo Rytų ir Vakarų santykius po spalio mėnesio krizės Kuboje ir kartu pareiškė viltį, kad patenkinamas šios krizės sureguliavimas, gal būt, padės išspręsti ir kitas neišspręstas Vakarų ir Tarybų Sąjungos savitarpio problemas“. Kenedis ir Makmilanas apsvarstė, konkrečiai, „dabartinę padėtį, kurią pasiekė derybos dėl branduolinių bandymų nutraukimo sutarties, ir vėl patvirtino, kad jie ketina stengtis susitarti su TSRS šiuo klausimu, tikėdamiesi, kad toks susitarimas padės sėkmingai tartis ir dėl platesnių su nusiginklavimu susijusių problemų“.


Mūšiai verda ir šalia Uroševaco miesto, esančio maždaug 60 km nuo sostinės Prištinos.


Ryšium su rinkimais kyla darbo žmonių aktyvumas. Darbo žmonės siekia žygdarbiais socialistinės statybos fronte pagerbti savo didžiąją šventę — rinkimus į TSRS Aukščiausiąją Tarybą. Štai prieš kurį laiką Vilniaus tabako fabriko Nr. 1 darbininkų ir tarnautojų kolektyvas kreipėsi į visos Lietuvos darbo žmones su pasiūlymu įsijungti į socialistines lenktynes rinkimų garbei. Šis kreipimasis rado platų atgarsį visos Tarybų Lietuvos darbo žmonių tarpe, ir kasdien plečiasi socialistinės lenktynės rinkimų garbei.


- Man sunku suprasti, kaip žmonės savo praeityje gali matyti vien juodą spalvą. Juk jie patys tą praeitį kūrė, joje gyveno, iš jos išaugo. Nesuprantu, kaip galima spjaudyti į savo lizdą net ir tuo atveju, jei ne vieną to lizdo šiaudą mums prievarta įsuko? Vienos spalvos matymas arba mąstymo daltonizmas - bene pats baisiausias dalykas, kurį mums įskiepijo bolševizmas. Šiandien toks vienspalviškumas dar, deja, persmelkęs visas mūsų valstybės gyvenimo kerteles. Iš čia kyla didžiulė neapykanta bei nepakantumas vienas kitam. Antras dalykas, - dabar aukštuose valdžios ir Parlamento sluoksniuose palyginti mažai rūpinamasi pačiu svarbiausiu - darbu ir duona. Bene didžiausias dėmesys skiriamas kažkokiems antraeiliams dalykams, be kurių valstybei žengiant pirmuosius žingsnius, atrodo, galima ir apsieiti dar ne vieną dešimtmetį, kuriais būtų galima rūpintis, kai ūkiškai atsistosime ant tvirtų kojų, kai bus reabilituotos pačios didžiausios žmogaus vertybės - darbas ir kasdienė duona. Tuo tarpu pas mus daugeliu atvejų kuriama butaforinė valstybė, kurioje, pasak vieno vokiečių žurnalisto, gyvena maži pasipūtėliai.


+ Čekoslovakijoje šiomis dienomis buvo sulaikyta grupė Amerikos žvalgybos agentų, kurių uždavinys buvo šnipinėti Čekoslovakijos respublikos teritorijoje.


Per pirmąjį nuo gegužės mėnesį įvykdytų branduolinių bandymų vizitą Primakovas su Indijos vyriausybe turėjo pasirašyti susitarimą dėl ginkluotės tiekimo iki 2010 m. bei įvairių prekybos sutarčių.


Elektros energijos gamybai padidinti nuo 22 milijardų iki 170 milijardų kilovatvalandžių Jungtinėms Amerikos Valstybėms prireikė 27 metų; jos tai vykdė nuo 1913 iki 1940 metų. Kaip buvo nurodyta partijos XX suvažiavime, Tarybų Sąjungai elektros energijos gamybai padidinti nuo 22 milijardų iki 170 milijardų kilovatvalandžių prireikė apie 14 metų, t. y. beveik dvigubai mažiau laiko negu Jungtinėms Amerikos Valstybėms.


Tautų Sąjunga ir visas pasaulis jau gerai žino, kad prie dabartinės situacijos lietuvių lenkų ginčą greitu laiku jokiu būdu taip išspręsti negalima, kad abi šalys būtų patenkintos. Tik ilgas laikas galės čia daugiau aiškumo įnešti ir išsprendimą paruošti.


Kodėl Lietuvos teismas nepasiteiravo Afganistano valdžios apie pabėgėlį, o patikejo saugumiečio versijomis ir galimomis legendomis ar jo atstovo V.Siniovo argumentais?


Sekantis oficialus posėdis įvyks kovo 20 d.


Po pono Belaerts pranešimo gauna kalbėti p. Zaleskis. Drebančiu balsu, nuolat smeigdamas akis pasirašyton „kalbon“ išdėsto trijų desėtkų lenkų delegacijos rinktinių adjutantų smagenų produktą. Nei argumentų, nei eliokvencijos, nei dvasios aštrumo. P. Zaleskis sau manė: „Lenkai ir be to gaus Tarybos pritarimą. Visi su mumis. Ką čia kalbos padės“. Po Zaleskio trumpos kalbos pirmininkas duoda kalbėti prof. Voldemarui. Vos jis praverė lūpas, didžiulė stiklinė žmonių salė, kaip uželektrizuota nutyla. Iš mūsų delegacijos pirmininko pusės - susigrudus stačių žmonių siena. Tai įvairiausių delegacijų nariai, T. S-gos valdininkai ir kiti priveligijuoti asmenys, tarp jų kyšo prancūzų delegacijos nario pono Bastid fasadas, kabo p. Loucheurʼo tarasbulbiški sprindiniai ūsai, šviečia mažiuko P. Boncouro keturkampė žila galva ir kitos galingos retenybės. P. Voldemaras balsiai, grynu prancūzų akcentu, čia žiūrėdamas į Tarybos narius, čia į publiką, kalba. Veide spindi gilaus intelekto žymės, didelė energija ir švelni vos vos pastebima ironija. Visa tai traukia visų dalyvių akis į save. Taip jis kalba be jokio užkliuvimo. Nė vieno nereikalingo žodžio. Kalbėdamas atskleidžia kelias knygas, kuriose nėra jokio pažymėjimo, užlenkimo, popiergalio. Jis suranda jam reikiamą pasažą sulig atminty laikomo puslapio. Nekalbant jam komplimentų, ir tai atrodo fenomenaliai. Pacitavęs ją užverčia ir vėl kalba toliau. Atėjus laikui, jis randa kitą tekstą knygų krūvoj. Tai daugiau, kaip kalba. Tai savo problemos gyva enciklopedija. Bet jis kalba ne mitinge. Kalba į milionų parinkius vyrus, kurie kiekvieną žodį seka. Mūsų laikų diplomatas turi mokėti įsitikimai spręsti, turi turėti gerą patirtą mokslą ir nemenkesnį gabumą. Tokios mintys gali ateiti, tik būnant čia, šiam rafinuotų politinių talentų „smagenyne“. Iš tolo, kitaip atrodo. Galim nesutikti su visomis prof. Voldemaro pažiūromis, bet kas turi nors laša objektingumo, pasakys, jog užsienio politikoj mes neturim lygaus jam žmogaus. Čia ir glūdi visa paslaptis, kodėl šiandien pasaulis dontisi prof. Voldemaru. Čia vien jo kolosalinė atmintis stebina ilgos diplomatinės tarybos vyrus, atmintis, kuri poros valandų laiku patiekia jam daugybę smulkių datų, datelių, bet jis savo kalboj susija filosofo galvojimą su didelio juristo ir gilią erudiciją su subtelingu dvasios aštrumu. Grišim prie jo kalbos.


„Mes, — pabrėžė savo laiško pabaigoje Gabrielis Pasosas, turime išsivaduoti tiek politiškai, tiek ir ekonomiškai”.


Visose tarybinėse respublikose išaugo gausi nacionalinė inteligentija, suklestėjo literatūra ir menas, virte verda kūrybinis liaudies saviveiksmiškumas. Praeityje engiamų nacijų žmonės pajuto žmogiškąjį orumą, tapo tikrais žmonėmis.


Prieš jos akis atsistojo ilgi žygiai per Baltarusijos žemę. Tada sodai žydėjo, ir bundanti žemė buvo pilna gyvybės: miškuose paukščiai giedojo, laukuose iš žemės kalėsi daigai, žaliavo rugiai… O jie, kariai, nešė priešui mirtį. Nuo Raudonosios Armijos smūgių vokiečiai traukėsi.


Kovo 21 d. įvyko Meno tarybos pirmasis posėdis, kuriame tarybos pirmininku išrinktas M. I. Cariovas, pirmininko pavaduotojais - A. D. Popovas, A. V. Solodovnikovas, M. I. Čiulakis.


Paskutinės atsisveikinimo minutės. Mašina išvažiuoja į įsibėgėjimo taką. Tūkstančiai maskviečių nusiima kepures. 11 valandą 10 minučių lėktuvas pakyla į orą ir pasuka į Varšuvą.


Kartu su svečiais iš Jugoslavijos baletą žiūrėjo TSRS Kultūros ministrė J. Furceva, TSRS užsienio reikalų ministro pavaduotojas N. Firiubinas, Tarybų Sąjungos ambasadorius Jugoslavijos Federatyvinėje Liaudies Respublikoje A. Puzanovas ir kiti.


Suprantamą nerimą Švedijoje kelia vokiškojo militarizmo atgaivinimas. Švedų politiniai veikėjai pasisakė prieš Vakarų Vokietijos įjungimą į Šiaurės Atlanto paktą ir Vakarų Europos sąjungą. Jie tiesiogiai nurodinėja, kad Vakarų Vokietijos prijungimas prie karinės–politinės sąjungos rimtai apsunkina Vokietijos problemos išsprendimą.


Pirma. Nuoseklią konstitucinę ir teisinę reformą, tikrą įstatymų leidybos, vykdomosios ir teisminės valdžių atskyrimą, žmogaus teisių bei laisvių įtvirtinimą, valdžios tarnavimą žmogui.


1946 m. pabaigoje “geraširdis” generolas Serovas, išgąsdintas milžiniško kalinių mirtingumo (čia pat buvo Vakarų zona), kartu su maršalu Sokolovskiu parašė laišką Stalinui bei Berijai ir pasiūlė išleisti iš lagerių 35 tūkst. “mažiausiai prasikaltusių” kalinių.


LONDONAS, kovo 20 d. (TASS). Vakar vakare leiboristų partijos nacionalinis vykdomasis komitetas surengė pietus viešinčio Anglijoje TSRS Ministrų Tarybos Pirmininko pavaduotojo, elektrinių ministro G. M. Malenkovo garbei. Pietuose dalyvavo leiboristų partijos nacionalinio vykdomojo komiteto pirmininkas E. Gučas, leiboristų partijos lyderis H. Geitskelas, partijos lyderio pavaduotojas D. Grifitsas, partijos generalinis sekretorius M. Filipsas, nacionalinio vykdomojo komiteto nariai ir žymūs leiboristų partijos veikėjai ponia E. Samerskil, E. Bivenas, R. Krosmenas, T. Draibergas, G. Vilsonas, S. Silvermenas, U Berkas, ponia B. Kasl, ponia A. Beikon, D. Devisas, D. Kuperis, ponia M Herbison, H. Ernšou, A. Skefington, ponia E. Horan ir kiti.


Raudonosios Armijos N karinės dalies lietuviai kariai prisiuntė Lietuvos TSR Aukščiausios Tarybos Prezidiumo Pirmininko drg. J. Paleckio vardu sveikinimą. Lietuviai kariai pareiškia pasiryžimą gerai pasiruošti vykdymui draugo Stalino statomojo garbingo uždavinio — galutinai sutriuškinti hitlerinę Vokietiją.


Partija ir vyriausybė paskutiniame savo nutarime sėjos klausimu pabrėžė, kad „svarbiausiu darbo valstiečių, MTS, mašinų arklių nuomojimo punktų, žemės ūkio organų, partinių ir tarybinių organizacijų uždaviniu 1945 metais laiko visomis priemonėmis kelti derlių ir didinti grūdų bei kitų žemės ūkio produktų surinkimą“. Sėkmingai atlikti iškeltąjį uždavinį yra garbės reikalas visų mūsų darbo valstiečių visų mūsų partinių ir tarybinių organizacijų.


Savo lekcijoj profesorius daugiausia palietė lietuvius, iškėlęs aikštėn jų kalbos ir civilizacijos savybes gausingoj auditorijoj, kur buvo įvairiausių tautų klausytojų.


Pereinant prie visuotinio vidurinio mokymo, mokyklai iškilo uždavinys paruošti jaunuolius praktinei veiklai, į kurią jie turės įsijungti išėję iš mokyklos. Mokykla be bendro lavinimo žinių turi duoti moksleiviams bendriausių gamybos pagrindų supratimą, išugdyti kai kuriuos darbo įgūdžius. Reikia pašalinti mokyklos atitrūkimą nuo gyvenimo. Tai pagrindinis mūsų mokyklos uždavinys šiuo metu.


Ir štai nepaisant amerikinio dėdės dosnumo, trijų valstybių planas patyrė moralini krachą Londono konferencijoje. Tokios, atrodytų, „ištikimos“ Vakarams valstybės, kaip Ispanija ir Pakistanas, atsisakė dalyvauti apsišaukėliškų svetimo kanalo „savininkų“ „asociacijoje“. Ir daugelis kitų pakviestų į konferenciją „naudotojų“ paskubėjo sąlygoti savo dalyvavimą „asociacijoje“ reikalavimu – jokiu būdu nesigriebti jėgos.


Tai ne pirmos tokios imperialistų pastangos po antrojo pasaulinio karo. Vardan šio tikslo, vardan kovos su komunizmu 1948 metų balandžio 4 d. buvo pasirašytas Atlanto paktas. Vardan šio tikslo buvo sudaryti SENTO, SEATO, ANZIUSO ir kiti blokai, blokeliai, kurie kaip voratinklis nusidriekė per visą kapitalistinį pasaulį. Vardan šio tikslo 1955 metais į Atlanto paktą buvo įjungta Vakarų Vokietija, į kurią tuometiniai JAV „nacionaliniai vadovai“ žiūrėjo kaip į svarbiausią jėgą jų kovos su komunizmu planuose.


HAVANA, III. 3. (TASS-ELTA). Kaip praneša agentūra Prensa latina iš Santjago (Čilė), vakar ten pasibaigė paruošiamasis pasitarimas Lotynų Amerikos profsąjunginės konferencijos sušaukimo klausimais. Konferencijos tikslas – suvienyti Lotynų Amerikos šalių darbo žmonių organizacijas. Penkių šalių – Brazilijos, Kubos, Ekvadoro, Urugvajaus ir Čilės – profsąjungų atstovai nutarė nuo šių metų rugpiūčio 31 d. iki rugsėjo 2 d. Santjage sušaukti visos Lotynų Amerikos profsąjungų konferenciją. Joje bus apsvarstyti tokie klausimai, kaip Lotynų Amerikos darbo žmonių padėties, jų kovos už gyvenimo ir darbo sąlygų pagerinimą, už socialinį aprūpinimą ir profsąjungų laisvės perspektyvos. Į konferencijos dienotvarkę įtraukti klausimai, susiję su vieningojo fronto sudarymu. Šio fronto uždavinys bus kovoti už socialinį ir ekonominį išsivadavimą, už demokratines teises, už nepriklausomybę ir suverenumą, už Kubos revoliuciją. Vienas pagrindinių konferencijos dienotvarkės punktų bus: siekti, kad Lotynų Amerikos darbo žmonės susivienytų kovai už bendrus interesus.


Toki yra lenkų politikos keliai ir metodai. Bet ne visada net patys, iš pažiūros, tikrieji keliai gerai nuveda prie tikslo. Kai kada net didžiulis mechanizmas atsisako veikti, jei jame netikėtai iškrinta ar trūksta kad ir mažos dalelės. Ir rudenį lenkų užtaisoma armota gali netikėtai paleisti šūvį... į žvirblius. Rytų Europoj yra tiek daug sprogstamos medžiagos, ant kurios kaip tik daugiausia patys lenkai sėdi, kad jos sprogimas pirmiausia paliestų lenkus. Kaip lenkai eina prie santykių su Lietuva.


Latvių delegacija deryboms su Estija laikinajai prekybos sutarčiai sudaryti išvažiuoja į Taliną penktadienį. Paskutiniuoju metu dalis latvių spaudos veda kampaniją prieš prekybos sutartį su Estija, kuri esanti naudinga estams, bet tuo pat metu atidedamas muitų unijos realizavimas, kuriuo labiau suinteresuoti latviai.


Rusija, kaip skundžiasi Maskva, viena įvedinėjanti tvarką NVS (ji nieko daugiau į savo “įtakos sritį” nė nenori įsileisti), būgštauja, kad NATO taps tokia pat svarbiausia ir vienintele taikdare, reguliuojančia konfliktus Europoje.


A. Gromyko atkreipė delegatų dėmesį į tai, kad kai kurie vadovaują NATO valstybių veikėjai ragina pradėti preventyvų branduolinį karą. Todėl Tarybų Sąjungos vyriausybė laiko reikalinga pateikti SNO Generalinės Asamblėjos XVII sesijai svarstyti specialiu dienotvarkės punktu svarbų ir skubų klausimą „Preventyvaus karo propagandos pasmerkimas“, taip pat atitinkamos Generalinės Asamblėjos rezoliucijos projektą.


Vidaus gyvenime svarbiausias įvykis buvo konstitucijos pakeitimas. Naujoji mūsų valstybės konstitucija jau spėjo gyvenime prigyti. Dabar net ir tie sluoksniai, kurie pirmiau buvo aiškiai nusistatę prieš jos keitimą, naująją konstituciją pripažįsta ir reikale ja pasiremia, gindami savo teises valstybės įstaigose. Mūsų gyvenimą labiau atatinkąs pagrindinis valstybės įstatymas, nors ir nelabai įprastu būdu paskelbtas, visuomenėje susilaukė tinkamo įvertinimo.


Ukrainos vyriausiasis karo vadas Leonidas Kučma sustabdė šaukimą į Ukrainos armiją, nes jos neįmanoma išmaitinti.


Ko gi siekė ir ką iš tikrųjų gavo agresoriai?


“Ketiname pradėti intensyvius diplomatinius debatus su kitomis JT Saugumo Tarybos narėmis, su šio Artimųjų Rytų regiono valstybėmis, su mūsų Europos partnerėmis.


Gamybinio susivienijimo „Zavod imeni Sergo“ vadovas O. Filipovas pasirašė dokumentą apie gamyklos indėlį į akcinę bendrovę „KOLO“. 32 646 kv. metrų gamybinį plotą, kuris įvertintas maždaug tiek pat, kaip ir maskviškis vieno kambario butas, parduodamas aukcione - 2,8 milijono rublių.


Todėl jau dabar svarstoma aukščiausių abiejų šalių vadovų susitimo galimybė”.


Laikraštis rašo, kad, pralaimėjusios Plaja Chirone, Jungtinės Amerikos Valstijos sustiprino agresyvius veiksmus prieš Kubą ir ėmė atvirai ruoštis ginklu įsikišti į jos reikalus.


Kai Impulevičius ir jo gauja atliko savo budelišką darbą, hitlerininkai su savo padlaižiais susidorojo be jokių ceremonijų — ėmė ir paprastai išvaikė. Impulevičius dar įsitaisė Plechavičiaus gaujose ir kituose nacionalistų ginkluotuose sambūriuose. Bet šaukštai, kaip sakoma, buvo po pietų. Artėjo liaudies keršto valanda. Eiliniai budeliai lindo į pogrindi, keitė pavardes ir kitokiais būdais maskavosi. Impulevičius paskui buvusius šeimininkus nėrė į Vakarus. Lyg žiurkė iš skęstančio laivo, budelis 1949 metais buvo išmestas anapus Atlanto į JAV. Kiek puošnių žodžių paberia JAV vadeivos, kalbėdami apie „laisvę”, ir „demokratija”. Bet jie priglaudė Impulevičių, kaip priglaudė Ukmergės budeli Paškevičių ir daugelį kitų budelių. Prieglobstis šiems nusikaltėliams, kurie sutepė save negirdėtais žiaurumais, yra gėdos dėmė Jungtinėms Amerikos Valstijoms, Jie vadina save „laisvuoju pasauliu”, bet jie patys parodo, ko vertas šis pasaulis, laikydami šiuos išgamas ir apgindami juos nuo pelnytos bausmės. Viskas, kas yra doro pasaulyje, pasmerks šitokį elgesį.


Per Izraelio radiją Levis teigė, jog į vyriausybę atsisakė grįžti sužinojęs, kad pasiūlymas paskirti jį finansų ministru esąs “akių dūmimas”.


Keliu šį tostą už didžiąją Tarybų Sąjungą, už taikos visame pasaulyje stiprinimą, už didžiąją tarybinę liaudį!


Joje buvo daug reiklaus intelekto, nors kartais ir liguisto įtarumo.


Beje, įdomu ir tai, kad tarp Jelcino ir Černomyrdino rinkėjų tokių, kurie nepatenkinti Kremliaus politika, irgi nemažai (13,3 ir 18 proc.).


Egipto vyriausybė nutarė, kad Egipto administracija turi nedelsiant pradėti eiti savo pareigas Gazos sektoriuje.


Anot Livingstono, jei teisės komitetas greitai baigs savo darbą, tai Atstovų rūmai dėl apkaltos galėtų balsuoti jau gruodžio 14 d.


Lietuvoje lankosi žymūs JAV aplinkosaugos specialistai: Amerikos aplinkos apsaugos agentūros užsienio ryšių skyriaus Rytų programos vedėjas Bilas Frymenas, tos pačios agentūros tarptautinio bendradarbiavimo biuro direktorius Tedas Raselas bei AAA penktojo regiono (Čikaga) administratorius Valdas Adamkus. Svečių kelionės tikslas - susipažinti su Lietuvos ekologine būkle ir galimybėmis ją pagerinti. Mat JAV skyrė milijoną dolerių Baltijos šalių ekologinei paramai ir reikia numatyti konkrečią programą, kaip geriau šias lėšas investuoti.


Šioje notoje Tarybinė vyriausybė atkreipia dėmesį į tai, kad padėtis vykdant Ženevos susitarimus Vietname toliau lieka nepatenkinama. Pietų Vietnamo valdžios organai kategoriškai atsisako pradėti Ženevos susitarimų numatytas konsultacijas dėl visuotinių rinkimų surengimo Vietname 1956 metų liepos mėnesį. Į tai atkreipiamas dėmesys Tarptautinės stebėjimo ir kontrolės Vietname komisijos ketvirtajame pranešime. Tarptautinės komisijos darbas Vietname nuolat susiduria su Pietų Vietnamo valdžios organų obstrukcija. Dar daugiau, Pietų Vietnamo valdžios organai jau paskelbė, kad jie nutarė surengti separatinius rinkimus Pietų Vietnamo teritorijoje ir įgyvendinti kitas priemones, kuriomis siekiama Vietnamą suskaldyti ir, tuo būdu, sužlugdyti Ženevos susitarimus apie Vietnamą.


Vien iš respublikonų sudaryta 13 narių ieškovų komisija antradienį surengė pirmąjį posėdį, kuriame svarstė savo strategiją.


Atsižvelgiant į požiūrį įvairiais klausimais ji skirstoma į kelias kategorijas.


TSRS atstovas P. Černyševas pareiškė, kad Tarybų Sąjunga nedalyvaus finansuojant SNO nepaprastąsias ginkluotąsias pajėgas ir SNO operacijas Konge ir laiko tarptautinio teismo išvadą šiuo klausimu nepagrįsta. Jis pabrėžė, kad SNO nepaprastosios ginkluotosios pajėgos buvo sudarytos ir SNO operacijos Konge vykdomos, apeinant Saugumo Tarybą ir, vadinasi, pažeidžiant SNO Įstatus, kuriais pavedama Saugumo Tarybai imtis priemonių taikai ir saugumui užtikrint


Lietuvių - t.y. savo paties kultūroje - L. Donskiui netekę aptikti fanatikų ir idėjų pavojaus visuomenei analizės.


Pirmininko noras parduoti bendrovės pastatus gyventojams neaktualus.


5) lėšų reikalu, jei jų prireiktų betvarkant archyvą ar bevykdant išdėstytąją čia programą, pavesti rūpintis liekantiems vietoj M. Biržiškai ir P. Dovydaičiui.


Kanados vyriausybei, pabrėžiama pareiškime, gerai žinomi TSRS pasiūlymai visuotinai ir visiškai nusiginkluoti efektyvios tarptautinės kontrolės sąlygomis, nutraukti branduolinius bandymus, likviduoti antrojo pasaulinio karo liekanas. Šiais pasiūlymais siekiama išsaugoti ir sustiprinti taiką žemėje. Tarybų Sąjungos Vyriausybė atkreipia Kanados vyriausybės dėmesį į tai, kad branduolinis Kanados ginklavimasis sukomplikuotų tarptautinę padėtį ir sudarytų papildomų sunkumų sprendžiant daugelį tarptautinių klausimų.


Rugpiūčio 11 d., sekmadienis — paskutinė festivalio diena. Autobusų kolonos su delegatais vėl pradėjo važiuoti į centrinį stadioną. Kaip senus draugus maskviečiai sveikino jaunuolius ir merginas iš užsienio. Jaunystės šventę, taikingojo jaunimo šventę Maskva palydi taip pat iškilmingai, kaip buvo ją sutikusi.


Kreipimesi į alžyriečių tautą Alžyro respublikos laikinosios vyriausybės pirmininkas Ben Heda pranešė, kad Eviane sudarytas bendras susitarimas. „Alžyro revoliucijos nacionalinės tarybos įgaliotos Alžyro respublikos laikinosios vyriausybės vardu, – pareiškė jis, – aš skelbiu ugnies nutraukimą visoje Alžyro teritorijoje pirmadienį, 1962 metų kovo 19 d., nuo 12 valandos dienos. Alžyro respublikos laikinosios vyriausybės vardu įsakau visoms kariaujančioms Alžyro nacionalinio išsivadavimo armijos pajėgoms nutraukti kovos operacijas ir karo veiksmus visoje Alžyro teritorijoje.


Pavyzdžiui, jei Kambodžos tironas Pol Potas, atsakingas beveik už dviejų milijonų tėvynainių mirtį, nebūtų miręs sava mirtimi, Kambodžoje jis nebūtų buvęs nuteistas, o jokios specialios institucijos tokiam reikalui nėra.


Lietuviškos kultūros, tautinės savo forma, o socialistinės savo turiniu, tarpsmui ir sparčiam jos suklestėjimui atsiskleidė plačiausi galimumai. Mokslų Akademija, Valstybinė Filharmonija, Liaudies kūrybos namai, devyni teatrai, liaudies ansamblis, akademinis choras, simfoninis orkestras ir platus tinklas meninės saviveiklos ratelių — visa tai vaizdžiai sako, jog kultūros ir mokslo srityje Lietuva kaip niekada pažengusi toli į priekį. Be to, tenka paminėti, jog nelengvomis sąlygomis per vienerius metus išleista knygų beveik dviejų milijonų egzempliorių tiražu, išleidžiami nauji žurnalai, o laikraščiai — beveik kiekvienoje apskrityje.


Šiais laikais beveik kiekviename Vakarų Europos mieste rasime lietuvių. Ir Belgijoje jų yra nemažas būrelis. Jį sudaro mūsų vyriausybės pasiųstieji aukštąjį karo mokslą eiti mūsų keli karininkai, įvairiose vietinėse aukštose ar specialėse mokyklose studijuojanti nemaža mūsų jaunuomenė ir uždarbio ieškoti atvykusių įvairaus luomo ir profesijos mūsų tautiečių grupė. Be jau kelinti metai gyvuojančios Lietuvių Studentų Sąjungos Belgijoje nėra jokios kitos kultūrinės lietuvių organizacijos. Nežiūrint į tai, kad Belgijos visuomenei mūsų tautos ir valstybės vardas nėra svetimas (prisiminkime kad ir p. Hymans'o garsųjį projektą!) ir kad jos atskirų atstovų tarpe Lietuva turi gerų prietelių — jos plačiosios masės vis dar labai mažai mūsų kraštą težino. Dar ir dabar neretai čia pasitaiko girdėti mus su rusais identifikuojant ir rusais vadinant. Čia gyvenantiems lietuviams neretai privačiuose pasikalbėjimuose ir viešose ar neviešose diskusijose tenka įrodinėti šios nuomonės klaidingumą. Nors kartais čia ir pasitaiko sutikti kiek daugiau su Lietuvos istorija ir dabartiniu jos gyvenimu susipažinusių vietinių inteligentų ir net didelių Lietuvos draugų — bendrai tariant belgai teturi apie Lietuvą visais žvilgsniais labai miglotą, dažnai ir visai klaidingą supratimą.


O žvalgybiniai lengvieji bombonešiai buvo gen. A. Gustaičio sukonstruoti ANBO.


2. Susidarius katastrofiškai padėčiai medicinoje, svarbiausiu uždaviniu laikyti paramą sveikatos apsaugai. Žmonių aprūpinimas vaistais turi tapti svarbiu valstybės reikalu.


Antai, JAV, Anglijos ir Italijos delegatai, užtikrindami, kad jie ketina nuodugniai išnagrinėti Tarybų Sąjungos atstovo šios dienos kalbą ir pateikti detalias savo pastabas dėl jos artimiausiu metu, kartu primygtinai teigė, kad tiesiogiai ruošti visuotinio ir visiško nusiginklavimo sutarties projektą, t. y. daryti būtent tai, kam susirinko komitetas, būsią galima pradėti tiktai išsprendus pagrindines, jų nuomone, problemas iš esmės.


“Sėkmingo plėtimosi nauda bus didelė tiek senosioms, tiek ir naujoms organizacijos narėms.


Tarybų Sąjunga yra tos nuomonės, toliau pasakė A. Gromyko, ir tai atsispindi mūsų pateiktame sutarties projekte, kad tam tikra dalis lėšų, kurios atliks, paleidus armijas ir nutraukus karinę gamybą, turi būti panaudota ekonominei ir techninei pagalbai teikti ekonomiškai silpnai išsivysčiusioms šalims. Amerikos pasiūlymuose taip pat reiškiama mintis, kad nacijų ištekliai turi būti naudojami siekiant materialinės, kultūrinės ir dvasinės žmogaus pažangos. Jis nurodė, kad, matyti, nėra jokių sunkumų susitarti dėl šio Tarybų Sąjungos pasiūlyto sutarties projekto preambulės teiginio, o taip pat dėl tos jos dalies, kurioje pabrėžiama, kad reikia grįsti valstybių savitarpio santykius taikos, geros kaimynystės, valstybių ir tautų lygiateisiškumo, nesikišimo, visų šalių nepriklausomybės ir suverenumo gerbimo principais.


Po pono Belaerts pranešimo gauna kalbėti p. Zaleskis. Drebančiu balsu, nuolat smeigdamas akis pasirašyton ,,kalbon“ išdėsto trijų desėtkų lenkų delegacijos rinktinių adjutantų smagenų produktą. Nei argumentų, nei eliokvencijos, nei dvasios aštrumo. P. Zaleskis sau manė: ,,Lenkai ir be to gaus Tarybos pritarimą. Visi su mumis. Ką čia kalbos padės“. Po Zaleskio trumpos kalbos pirmininkas duoda kalbėti prof. Voldemarui. Vos jis praverė lūpas, didžiulė stiklinė žmonių salė, kaip uželektrizuota nutyla. Iš mūsų delegacijos pirmininko pusės - susigrudus stačių žmonių siena. Tai įvairiausių delegacijų nariai, T. S-gos valdininkai ir kiti priveligijuoti asmenys, tarp jų kyšo prancūzų delegacijos nario pono Bastid fasadas, kabo p. Loucheurʼo tarasbulbiški sprindiniai ūsai, šviečia mažiuko P. Boncouro keturkampė žila galva ir kitos galingos retenybės. P. Voldemaras balsiai, grynu prancūzų akcentu, čia žiūrėdamas į Tarybos narius, čia į publiką, kalba. Veide spindi gilaus intelekto žymės, didelė energija ir švelni vos vos pastebima ironija. Visa tai traukia visų dalyvių akis į save. Taip jis kalba be jokio užkliuvimo. Nė vieno nereikalingo žodžio. Kalbėdamas atskleidžia kelias knygas, kuriose nėra jokio pažymėjimo, užlenkimo, popiergalio. Jis suranda jam reikiamą pasažą sulig atminty laikomo puslapio. Nekalbant jam komplimentų, ir tai atrodo fenomenaliai. Pacitavęs ją užverčia ir vėl kalba toliau. Atėjus laikui, jis randa kitą tekstą knygų krūvoj. Tai daugiau, kaip kalba. Tai savo problemos gyva enciklopedija. Bet jis kalba ne mitinge. Kalba į milionų parinkius vyrus, kurie kiekvieną žodį seka. Mūsų laikų diplomatas turi mokėti įsitikimai spręsti, turi turėti gerą patirtą mokslą ir nemenkesnį gabumą. Tokios mintys gali ateiti, tik būnant čia, šiam rafinuotų politinių talentų ,,smagenyne“. Iš tolo, kitaip atrodo. Galim nesutikti su visomis prof. Voldemaro pažiūromis, bet kas turi nors laša objektingumo, pasakys, jog užsienio politikoj mes neturim lygaus jam žmogaus. Čia ir glūdi visa paslaptis, kodėl šiandien pasaulis dontisi prof. Voldemaru. Čia vien jo kolosalinė atmintis stebina ilgos diplomatinės tarybos vyrus, atmintis, kuri poros valandų laiku patiekia jam daugybę smulkių datų, datelių, bet jis savo kalboj susija filosofo galvojimą su didelio juristo ir gilią erudiciją su subtelingu dvasios aštrumu. Grišim prie jo kalbos.


Angliškuose gloster gladiatoriuose buvo sumontuoti keturi belgiški kulkosvaidžiai - tokie pat, kaip ir ANBO.


- Ambasadoriai - paprasti URM darbuotojai. Aš ilgai dirbau kaip Centrinės, Rytų Europos, buvusios TSRS specialistas. Bene 1983 metais buvau paskirtas Tarybų Sąjungos sektoriaus vedėju, po to 4 metus buvau Centrinės, Rytų Europos ir Tarybų Sąjungos skyriaus vedėju. Per tą laiką daug patyriau. Juk tai buvo vadinamosios socialistinės imperijos irimo laikas, daugelio valstybių nacionalinio atgimimo metas.


Masiniam politiniam darbui rinkiminės kampanijos metu mūsų partija kreipia didžiulį dėmesį. Agitacinį propagandinį darbą pradeda dirbti vis nauji ir nauji mūsų Tėvynės patriotų būriai. Kiekvienoje apskrityje agitatoriai dabar skaičiuojami jau šimtais. Ypač džiugu, kad į agitacinį darbą vis plačiau įsitraukia mūsų krašto inteligentija ir pirmiausia liaudies švietėjai — mokytojai. Štai Šiaulių mieste agitatorių tarpe yra 132 mokytojai, Švenčionių apskrityje — 170 mokytojų ir t. t. Visi šie tūkstančiai agitatorių atlieka didžiulį darbą, padėdami mūsų partijai išaiškinti dirbantiesiems tarybinį rinkimų įstatymą, Stalino Konstitucijos principus, organizuodami darbo žmones politinių ir ūkinių uždavinių išsprendimui.


TSKP CK lapkričio Plenumo nutarimai, kuriems vieningai pritarė partija ir liaudis, suvaidins didžiulį vaidmenį toliau keliant socialistinę ekonomiką. Partinio vadovavimo liaudies ūkiui pertvarkymas, o taip pat įgyvendinimas priemonių tobulinant partinę-valstybinę ir visuomeninę kontrolę padidins mūsų partijos, mūsų liaudies jėgas kovoje už komunistinės visuomenės sukūrimą.


Daugelis organizacijų, iš visko sprendžiant, atsirado todėl, kad jų įkūrėjai norėjo sudaryti įspūdį, kad nesėdi rankų sudėję.


Kai dėl kontrolės klausimo, kurio reikšmę Jūs pabrėžiate savo laiške, tai aš vėl turiu pažymėti, kad Tarybinė Vyriausybė gynė ir gina būtinumą įvesti efektyvią nusiginklavimo susitarimo kontrolę. Tai matyti, tarp kitko, iš TSRS 1955 metų gegužės 10 dienos ir š. m. kovo 27 dienos pasiūlymų, pateiktų apsvarstyti SNO Nusiginklavimo komisijos pakomitečiui. Pavyzdžiui, TSRS pasiūlymai, liečiantieji įprastinį apsiginklavimą, numato, kad kontrolės organui suteikiamos plačios teisės ir įgaliojimai, tame tarpe teisę turėti nekliudomą priėjimą prie visų kontrolės objektų: karinių dalių, karinės aprangos ir šaudmenų sandėlių, sausumos, karinių jūrų, karinių oro bazių, gamyklų, gaminančių įprastinio tipo ginklus ir šaudmenis.


„Europa yra pratusi vainikuoti lenkus romantiško heroizmo aureole. Galimas daiktas, kad jų istorijoje ir buvo pagrindo tokiai aureolei. Bet šiandien lenkai savo politiškais gabumais (o ar politiškas veikimas neišreiškia pačių žmonių charakterio?) pasirodė žmonėms, kuriems negalima pasitikėti. Žmonėmis, netekusiais honoro ir pasižymėjusiais pasibiaurėtinai žemu charakteriu. 1920 m. spalių m. 7 d. lenkų atstovai pasitiko lietuvius atstovus Suvalkuose ir pripažino Vilniaus miesto ir srities Lietuvos okupaciją. Už dviejų dieną po to, spalių m. 9 d. žemos garbės lenkų generolas Želigovskis puolė ir užėmė Vilnių. Lenkijos vyriausybė griežčiausiai gynėsi, sakydama neturinti nieko bendra su tuo negarbingu coup'u ir už viską vertė atsakomybę ant vietos patriotizmo. Ir žiūrėkit, neprisiima atsakomybės už savo generolo plėšikišką svetimos teritorijos puolimą ir vis tik laiko ir valdo tą teritoriją; verčia kaltę vietos patriotizmui, ir vis pati paskui persekioja tą patriotizmą. Kilnioji Lenkija! Ar dėl to Kosciuška paėmė Dubienką, ar dėl to jis kovojo ties Raclavicais, ar dėl to jis liejo kraują ties Maciejovicais? O galingoji Lenkija! Ar tu jau taip žemai nupuolei ? Ar gi visi tavo senovės laimėjimai, tavo garbė, tavo triumfai ir pergalės sutirpo taip, kad tu jau šitokių priemonių pradėjai griebtis?“


„Mes neatiduosime savo gamyklos!” — pareiškė darbininkai ir tarnautojai. Jie kreipėsi į kitas Austrijos naftos įmones, ragindami būti solidariems.


nuo TSRS — TSKP CK Pirmasis sekretorius, TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo narys N. S. Chruščiovas, TSRS Ministrų Tarybos pirmininko pavaduotojas A. I. Mikojanas, TSRS užsienio reikalų ministras A. A. Gromyko, TSRS užsienio prekybos ministro pavaduotojas P. N. Kumykinas, TSKP Leningrado miesto komiteto sekretorius I. V. Spiridonovas, VPSCT pirmininkas V. V. Grišinas, Maskvos miesto Darbo žmonių deputatų tarybos Vykdomojo Komiteto pirmininko pavaduotoja Z. V. Mironova, VLKJS CK sekretorius V. J. Semičiastnas, TSRS ambasadorius Vokietijos Demokratinėje Respublikoje G. M. Puškinas;


Indoeuropiečių prokalbę, be slavų, germanų, graikų lygiai sudaro armėnai albanai... tocharai (Kinijoj) ir helitai (Turkijoj). Vis tai esą lietuvių broliai*.


Šventiškai papuoštame Erkelio vardo teatre susirinko VKJS Darbininkų jaunimo revoliucinės sąjungos ir kitų jaunimo organizacijų nariai, Vengrijos socialistų darbininkų partijos Centro komiteto, laisvųjų Vengrijos profsajungų ir visuomeninių organizacijų atstovai.


Paklaustas apie siūlomas Rusijos saugumo garantijas Baltijos valstybėms, ir kodėl Lietuva jomis nepasitiki, V. Landsbergis suabejojo, ar gali Rusija pati sau duoti garantijas, užtikrinti, kad vystysis tolygiu demokratijos įtvirtinimo keliu.


Lapkričio pabaigoje Bukarešte Kučma ir Kvasnievskis įkūrė dar vieną trikampį, su Rumunija.


Š. m. kovo mėnesį vykdomas taip pat eilinis priėmimas į Klaipėdos amatų mokyklą Nr. 12. Į šią mokyklą bus priimami 16-17 metų amžiaus jaunuoliai, turintieji 7 klasių išsilavinimą. Mokykla ruoš suvirintojus (diplomuotus), laivų vamzdžių tiesėjus ir laivų surinkėjus-korpusininkus. Moksleiviai aprūpinami nemokamu maistu ir uniforma.


TSKP XX suvažiavimo nutarimu mūsų šalyje vykdoma grandiozinė statyba. Visoje mūsų plačiojoje Tėvynėje statomos naujos gamyklos, fabrikai, elektrinės, šachtos, gyvenamieji namai, tiesiami tūkstančiai kilometrų geležinkelių ir plentų. Didžiulės statybos vyksta ir Tarybų Lietuvoje. Išsipildo sena lietuvių tautos svajonė — prie Nemuno statoma Kauno HES, kyla į viršų gelžbetoninių gaminių, grąžtų, televizinės aparatūros, gamyklos, šimtai gyvenamųjų namų.


Radio pranešimu, Varšuvos universiteto ir technikos mokyklų studentai buvo paskelbę vienos dienos streiką, protestuodami prieš policijos elgesį seimo rinkimų kampanijoj. Streikavo visi studentai, pradedant nacionalistais ir baigiant socialistais.


Sirija ne kartą yra pareiškusi, pasakė Bitaras, kad jos pozityvaus neutralumo politikos tikslas yra neprisidėti prie jokių karinių ir politinių grupuočių. Tai visiškai atitinka Bandungo konferencijos nutarimus. „Mes ir ateityje, — pareiškė Bitaras, — visomis jėgomis ginsime savo nepriklausomybę, suverenumą ir savo nacionalinę politiką, kuri visiškai atitinka mūsų tautos nacionalinius interesus. Jokiam užsieniečiui mes neleisime pažeisti mūsų suverenumo. Jokiai užsienio vyriausybei mes neleisime mėginti pakeisti mūsų nepriklausomos nacionalinės politikos”.


N. I. Smirnovas kreipiasi į garbingą svečią atsisveikinimo kalba. Jis dėkoja prezidentui už apsilankymą Leningrade ir linki svečiams laimingos kelionės po Tarybų Sąjungą.


Jau keturiasdešimt dvejus metus 11goninėje dirba medicinos sesuo Barbora Braziulytė. Ji visą savo širdį, visą gyvenimą yra atidavusi ligoninei. Kada Didžiojo Tėvynės karo audros grįžo į vakarus, Braziulytė, likusi viena ligoninėje, saugojo jos turtą. Pasklidus gandams, jog ligoninę užminavo, ji pareiškė: „Čia mano namai, ir aš niekur neisiu“. Dabar ši septynių dešimčių amžiaus senutė, nepaisydama metų naštos, kaip tikra motina slaugo ligonius.


O Viktoras Iliuchinas, tapęs Judėjimo armijai remti vadovu vietoj žuvusio generolo Levo Rochlino, siūlo savo paslaugas “visoms jėgoms, kurios kovoja su šiuo režimu”.


2. Man ir mano Vyriausybei bus labai malonu, jeigu iškilmėse Respublikos Dienos proga Jūsų Prakilnybės Vyriausybei atstovaus specialus atstovas. Vargu ar reikia minėti, kad su juo ir jį lydinčiais asmenimis bus elgiamasi, kaip su valstybės svečiais per visą jų viešėjimo šioje šalyje laikotarpį.


Sekmadienio rytą netoli Suchumio Abchazijos formuotės pradėjo smarkų Gruzijos pajėgų apšaudymą. Pasak radijo „Svoboda”, abchaziečiai rengėsi pulti ir prie Aukštutinės Ešeros kaimo. Gruzijos karinė vadovybė pranešė iš Suchumio, kad atsakomoji jos artilerijos ugnis puolimą sužlugdė.


Po šių rinkimų ne tik tokių plakatų atsirado, ne tik krikščionių demokratų vadovai pradėjo karštai raginti daryti viską, kad “Vokietijos kancleris nepriklausytų nuo komunistų”, bet ir vėl pradėta spėlioti apie galimas koalicijas naujajame Bundestage.


Kiekvieno gruodžio 17 d., kurią buvo nustatyta Lietuvai tautiška linkmė, testiprina mūsų vieningą karių šeimą.


Labai susidraugavome su Čekoslovakijos pionieriais. Jie ištisas dienas laukdavo mūsų grįžtant iš ekskursijų prie viešbučio. Beveik visi delegacijos nariai iš dalino komjaunimo, pionierių ženkliukus, atvirukus ir kitas dovanas. Kiekvienas pionierius norėjo, kad ką nors įrašytume į knygutes atminčiai. Kiekvienas iš jų žadėjo aplankyti mūsų Tėvynę. Aplankyti Maskvą yra didžiausia jų svajonė.


Nors Lenkijos lietuviai protestuoja, Punske nutarta įkurti sienos apsaugos užkardos dalinį.


Už opozicinės Darbo partijos projektą balsavo ir dalis valdančiosios ”Likud” partijos atstovų.


Tarybų Sąjungos vyriausybė laiko reikalingu pareikšti, kad ji nesilaikys abejingo stebėtojo pozicijos ir esant reikalui, gali būti priversta griebtis prideramų priemonių, kad galėtų įvykdyti savo įsipareigojimus TSRS sąjungininkės — Vokietijos Demokratinės Respublikos — atžvilgiu.


Čečėnijoje užsieniečiai labai išsiskiria iš bendros gyventojų masės, todėl V.Grodžio apsilankymas šalyje tuojau pat būtų užfiksuotas, kaip kad būdavo su kitais pagrobtais užsieniečiais.


Jungtinių Tautų Organizacija (JTO) pasitiki 49 proc., o Europos Sąjunga 48 proc.


TASSo korespondentai G. Vasiljevas ir N. Turkatenko praneša:


Be abejo, ekonomika išgyvena sunkias dienas tiek dėl objektyvių, tiek ir dėl subjektyvių priežasčių.


Aslanas Maschadovas ketina ieškoti kompromisų su Rusija, išskyrus reikalavimą, kad Čečėnijai būtų suteiktas tarptautinės teisės subjekto statusas.


Tai yra uždavinys stumti į priekį šalies ūkį bei kultūrą, pilnutinai išnaudoti tas plačias galimybes, kurias teikia tarybinė santvarka, tai yra uždavinys pažadinti neišsemiamas kūrybines tautos jėges, kelti ir auklėti naujus darbuotojų kadrus, naujus inteligentijos kadrus.


Lietuvaičiai juokavo, kad atsakymus į nerišlius švedų klausimus apie mūsiškę švietimo sistemą buvo galima išsiųsti faksu.


Vis dėlto ir jis pasisako, kad šie įstatymai, kuriuos pats vetavo, yra reikalingi.


Moterys gauna šeštadalį atlyginimo, kurį “Elkotek” moka darbininkams Suomijoje.


Jie trukdo viešpataujančiam antisemitizmui tapti oficialia Baltarusijos ideologija.


Užsienio reikalų ministrui pačiam svarstyti notas, siunčiamas jam rusų diasporos;


Kalbėdamas apie pateiktą Viktoro Černomyrdino kandidatūrą į ministro pirmininko postą Valstybės Dūmoje, G.Ziuganovas sakė, kad “mes nebalsuosime, jeigu nebūsime tikri, kad ši vyriausybė turės atsiskaityti parlamentui”.


Didelį indėlį į mokslinės‑techninės pažangos uždavinių sprendimą įnešė Leningrado mokslinio tyrimo ir projektavimo organizacijų kolektyvai. Jie sėkmingai sprendžia labai svarbius tolesnio mokslo ir technikos vystymo uždavinius, tokius, kaip galingų garo, dujų ir hidraulinių turbinų, unikalių metalo pjovimo staklių su programiniu valdymu, šiuolaikinės elektrofizinės aparatūros, automatizavimo priemonių sukūrimas ir kitus.


Savo ruožtu NATO, remiama JAV, yra pranašesnė už Rusijos karines jėgas.


Šitai plačiai užsienių programai įvykdyti, kaip sąlyga, buvo numatyta gilios vidaus reformos: vykdomosios valdžios sustiprinimas, pakeičiant atitinkamu būdu konstituciją, susitarimas su mažumomis, šalies ūkio ir finansų sanacija ir Lenkijos maksimalinis militarizavimas.


Ir dabar Kinijoje gyva ši tradicija. Labai dažnai žmonės, norėdami pabrėžti pasitikėjimą ir pagarbą svečiui, dovanoja jam brangiausią dalyką – savo vaikų nuotraukas. Bet šiandien tuose žodžiuose glūdi jau nauji, dideli jausmai. „Kinijos jaunimui, - sakoma, dabar liaudyje, - lenkiasi kalnai ir prasiskiria upės“. Ir šis, plačiai paplitęs posakis kaip negalima geriau išreiškia didelį 120 milijonų kinų jaunimo vaidmenį naujo gyvenimo statyboje, jo galingą revoliucinį entuziazmą, tikėjimą šviesesne ateitimi.


Visų nužudytųjų palaikai buvo vežami užkasti į buvusio Tuskulėnų dvaro teritoriją, kuri buvo nacionalizuota ir perduota NKVD.


Noras teisingai suprasti ir įvertinti TSRS politiką būdingas ir eilei kitų laikraščių. Sakysim, amerikiečių žurnalas „Neišn“ birželio mėn. 10 d., pažymėdamas progresyvų TSRS politikos pobūdį, rašo: „Rusija vykdo antifašistinę politiką. Tatai tiek aišku, kad nereikalinga dokumentalinių įrodymų“.


1960 metų biržely pirmajame susitikime Melene prancūziškoji pusė buvo pasiryžusi padiktuoti Alžyrui besąlyginį kapituliavimą. Prancūzijos buržuaziniai laikraščiai tada svarstė klausimą: „Ar turi prezidento de Golio atstovai paspausti maištininkų emisarų ranką, ar ne?“


Vakar Seime vėl regėjome Aukščiausiojo Teismo pirmininką M.Lošį, dėvintį iškilmių mantiją. Jis priėmė paskutinio – 141-ojo - Seimo nario M.Treinio iškilmingą priesaiką.


Taip sudarytas Vytauto Didžiojo komitetas perėmė buvusio vyriausiojo komiteto turtą, vykdo tuos jojo pasižadėjimus ir sumanymus, kurie jau buvo pradėti vykdyti, ir dirba toliau jam pavestąjį darbą, kartu su savo skyriais provincijoje.


Vokiečių ambasadoriui Maskvoj pavesta paprašyti SSSR vyriausybę skubiai išaiškinti klausimą, kuo kaltinami Doneco srity suimti vokiečių inžinieriai. Be to, SSSR vyriausybė bus prašoma leisti generaliniam vokiečių konsului Charkove atlankyti suimtuosius Rostovo kalėjime.


Tačiau mitingo rengėjai pareiškė viešą padėką milicijai ir KGB: niekas nebuvo suimtas ar primuštas kaip kituose miestuose, ypač Minske.


JAV ir jos sąjungininkė Didžioji Britanija baudžia Sadamą Huseiną už tai, kad JT inspektorių neįleido į valdančiosios partijos būstinę ir dar kelias vietas.


Vakar ELTA išplatino Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1992 m. birželio 2d. nutarimą Nr. 415, kuris teigia:


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Drg. Paradauską toks klausimas aiškiai erzina.


Šis pareiškimas yra prezidento atsakyme į einančio SNO generalinio sekretoriaus pareigas U Tano kreipimąsi. U Tanas praėjusią savaitę pranešė, kad Olandija esą, sutinkanti apsvarstyti Amerikos diplomato Bankerio pasiūlytus principus.


Draugai! Pernai TSKP CK ir Tarybinė vyriausybė ėmėsi ryžtingų žingsnių pagerinti Tarybų Sąjungos-Jugoslavijos santykiams, kurie buvo pažeisti 1948 metais. Mes ėmėmės iniciatyvos šioje srityje, nuvykę į Jugoslaviją normalizuoti santykius tarp mūsų šalių ir atkurti Tarybų Sąjungos ir Jugoslavijos tautų draugystę. Mūsų nuoširdų norą atkurti tradicinę brolišką mūsų šalių tautų draugystę parėmė Jugoslavijos vadovai. Draugiškų santykių atkūrimas ir vystymas visiškai atitinka darbininkų klasės, visų tiek Jugoslavijos, tiek ir Tarybų Sąjungos darbo žmonių interesus, nes jie padeda siekti visuotinės taikos, vystyti socializmą. Kartu Tarybų Sąjungos—Jugoslavijos santykių normalizavimas ir esminis pagerinimas, o taip pat draugystės tarp Jugoslavijos ir liaudies demokratijos šalių atkūrimas žymiu mastu pagerino padėtį Europoje ir padarė didelę teigiamą įtaką visam tarptautiniam gyvenimui.


Leiskite, brangusis drauge Prezidente, pareikšti įsitikinimą, kad Jūsų atvykimas į Tarybų Sąjungą įneš naują didelį indelį stiprinant nuoširdžią Tarybų Sąjungos ir Jugoslavijos draugystę, dar labiau plečiant politinius, ekonominius ir kultūrinius ryšius tarp mūsų tautų: dar labiau suaktyvins Tarybų Sąjungos - Jugoslavijos bendradarbiavimą sprendžiant aktualias tarptautines problemas taikos labui ir žmonių laimei“.


Laikraštis „Helsingin Sanomat” ypač pabrėžia komunikate esantį nurodymą, kokią didelę reikšmę turi Suomijos ir TSRS Draugystės, bendradarbiavimo ir savitarpio pagalbos sutartis taikai Šiaurės Europoje stiprinti.


VARŠUVA, kovo 20 d. (TASS). Kovo 18-19 d. d. Varšuvoje įvyko Tarptautinės žurnalistų organizacijos (TŽO) prezidiumo posėdis. Posėdis buvo skirtas įvyksiančiam Helsinkyje birželio 10-15 d. d. žurnalistų susitikimui.


Žurnalistu konferencija Rygoj laikoma pavykusi


Hersto spauda, nesitenkindama raginimais sukelti karą prieš Kubą, dabar reikalauja sankcijų prieš Vakarų šalis, kurių laivai gabena krovinius į šią jauną respubliką.


„Mes šiandien atvežėme mažą, bet gražią plytą. Tačiau ne tam, kad ji būtų įmūryta į sieną, kuri mus skirtų, o tam, kad būtų įmūryta į statomą tiltą, kuris mus jungtų. Tai ir yra svarbiausias mūsų vizito tiksas”, - pasakė Baltarusijos Respublikos parlamentinio bloko lyderis G.Kozlovas.


Chruščiovas. Kiekviena šalis, socialistinė ir kapitalistinė, vystosi savaip ir turi savus vystymosi etapus. Mes jau gyvuojame 40 metų; Kinijos Liaudies Respublika gyvuoja 8 metus. Todėl tai, kas buvo mums būtina savo metu, ne būtinai turi pakartoti kitos socialistinės šalys.


Rinkimai į vietines tarybas vyksta, praėjus vieneriems metams nuo istorinio Tarybų Sąjungos Komunistų partijos XX suvažiavimo. Tarybų Sąjungos Komunistų partijos XX suvažiavimas atvėrė naujas šviesias perspektyvas toliau klestėti liaudies ūkiui ir kultūrai, sužadino naują tarybinės liaudies politinį ir gamybinį pakilimą. Tolesnis tarybinės demokratijos vystymasis ir stiprėjimas sukėlė kūrybinę plačiausiųjų masių iniciatyvą, pagausino jų pastangas ir jėgas komunistinėje statyboje.


L. Brežnevas nuoširdžiai sveikinasi su darbininkais, domisi jų gyvenimu, darbu, jis kalba, kad reikia toliau stiprinti Tarybų Sąjungos ir Jugoslavijos draugystę abiejų šalių interesais, taikos ir socializmo vardan. Darbininkai vieningai sutinka šiuos žodžius sutartiniais plojimais.


Svečiai iš Jugoslavijos Tarybinės vyriausybės ir Komunistų partijos vadovai išeina į Kijevo stoties aikštę ir sėda į automašinas. Jie lėtai važiuoja aikšte. Čia susirinkę darbo žmonės ploja JFLR ir TSRS vadovaujantiems veikėjams.


„Niekur nėra didesnės nešlovės, prievartavimo, pardavikiškos dvasios, kaip kryžiuočiuose. Nėra tokio blogo darbo, kurio jie nebūtų padarę.


Netrukus po karo, kai Ukrainos kolūkiuose ir tarybiniuose ūkiuose nebuvo traktorių ir kitų mašinų, kolūkiečiai pasodino daugiau kaip du milijonus hektarų kukurūzų kvadratiniu-lizdiniu būdu, naudodami rankinę sodinamąją. Tai buvo nelengvas darbas, bet jis įgalino sutaupyti nepaprastai daug darbo pasėlių priežiūrai, laiku juos įdirbti arkliais ir gauti gerą derlių. Dabar mūsų mechanizatoriai įdirba kaupiamąsias kultūras šiuolaikine technika, ir daugelis jų pasiekė tokių rezultatų, kad vienas žmogus augina 100 hektarų kukurūzų.


Draugas Molotovas paragino tarybinius žmones „kaip galima greičiau išspręsti neatidėtinus uždavinius dėl tų tarybinių teritorijų, kurios laikinai buvo priešo armijų okupuotos“. Tarybų Lietuvos liaudies ūkiui ir kultūros įstaigoms padaryti didžiuliai nuostoliai, siekią kelioliką milijardų rublių. Per praeitąjį laiką daug padaryta karo žaizdoms užgydyti. Bet tai yra tik maža dalis to, kas liko padaryti.


Politinis reikalas vertė ir Pasaulio lietuvių bendruomenę kreipti dėmesį į šią darbo sritį, juoba kad organizacijos neugdė politinio darbo dvasios kraštų bendruomenėse.


Tačiau, Č. Juršėno žodžiais tariant, LDDP nesiruošia būti“ genamais avinais”.


1945 m. birželio 24 diena ilgai bus atmenama visų tarybinių žmonių. Tą dieną mūsų didžiosios Tėvynės sostinėje Maskvoje Vyriausiojo Kariuomenės Vado Tarybų Sąjungos Maršalo draugo J. Stalino įsakymu įvyko Veikiančiosios Armijos, Jūrų Karo Laivyno ir Maskvos įgulos kariuomenės pergalės paradas. Į didžiąją iškilmę atvyko iš visų frontų kariai veteranai, kariai didvyriai praėję su kautynėmis tūkstančius kilometrų, kad sutriuškintų fašistinį žvėrį ir iškeltų pergalės vėliavą Berlyne. Parade dalyvavo mūsų šauniosios Raudonosios Armijos geriausieji ir narsiausieji kariai — jos žiedas.


Akcininkai tikėjosi, kad sekmadienio pertrauka, gal būt, nuramins biržos spekuliantų nervus, tačiau pirmadienį, rugsėjo 24 d. „Volstrit džornel“ pranešė, kad rugpiūčio mėnesį smarkiai sumažėjo naujų užsakymų mechaninėms staklėms. Šis nepalankus reiškinys svarbiame ir jautriame ekonomikos sektoriuje padidino nervingumą, kurį sukėlė visa Amerikos ekonomikos padėtis.


Lietuvos visuomenė jau daug kartų atsidėjusi sekė Tautų Sąjungos darbus ir godžiai rijo visas iš Ženevos ateinančias naujienas, ypač tas, kurios ką nors skelbė apie Lietuvos valstybės reikalus tarptautiniame forume. Ypač didelis mūsų visuomenės susidomėjimas Ženeva buvo pereitų metų gruodžio mėnesį, kada visu aštrumu ten buvo atsistojęs lietuvių lenkų sanitykių klausimas, kada prieš mūsų ministerį pirmininką buvo tam reikalui iš Varšuvos specialiai atvažiavęs maršalas Pilsudskis. Europoje buvo susidariusi opinija, kad Pilsudskio susitikimas su prof. Voldemaru turės baigtis arba karu, arba taika. Daugiau buvo bijomasi karo. Jo buvo bijomasi ne tik Lietuvoje ir Lenkijoj, jo bijota ir kitose didesnėse ir mažesnėse valstybėse.


Rusijos ir NATO nesutarimų priežastys akivaizdžios.


Bet daug įdomesnės yra išvados, daromos iš baigiančio savo amžių seimo. Pirma ir pati svarbiausia išvada yra ta, kad taip, kaip ligšiol ilgai negali eiti. Visi jaučia, kad valstybės gyvenimas reikia stabilizuoti. Reikia sustiprinti centralinių organų valdžia. Bet kap tai padaryti? Kai mirė pirmasis valstybės prezidentas Čakstė, Seimas kelias savaites negalėjo susitarti dėl vietininko. Tada dešiniosios grupės nešė pasiūlyma pakeisti valstybės konstituciją, ta prasme, kad valstybės prezidentą rinktų pati tauta. Drauge turėjo būti praplėsti jo įgaliojimai. Nors pasiūlymas nesurinko tokiais atvejais reikalingos kvalifikuotos seimo daugumos, vis dėlto mintis apie konstitucijos pakeitimą yra gyva. Anksčiau ar vėliau ji vėl iškils. Buvo žmonių, kurie bandė ir kitokiomis priemonėmis pakeisti valstybės tvarką. Leit. Uolinto, vyr. leit. Ikšės (rimti ar nerimti, tai kitas klausimas!) pučai parodė ir kitokias tendencijas. Su Ikšės vardu surištas ir kariuomenės vado gen. Radzinio atsistatydinimas. Pagaliau. socialdemokratai turi savo išisą armiją (darbininkų sporto ir sargų organizaciją), kuri tam tikrais atvejais gali sudaryti militarinę atsparą jų partijai. Taip pat dešiniųjų organizacijos turi savo neva sporto draugijas. Visa tai rodo, kad valstybės viduj yra liguistų reiškinių, kurie gali atnešti netikėtumų. Reikia griežtų priemonių, kad būtų atnešta patvarumo.


Paprašytas pakomentuoti neseniai Vyriausybės priimtą sprendimą statyti naftos terminalą antrojoje Melnragėje, V. Adamkus pažymėjo, kad buvo pasiūlyti net penki variantai. Trys atmesti iš karto, o iš dviejų blogybių pasirinkta mažesnioji. Tačiau nutiesus vamzdynus, toje vietoje mišką reikia iš karto atsodinti, kad būtų atitaisyta gamtai padaryta skriauda.


JAV atominės energijos komisija svarstė klausimą dėl slaptų žinių apie branduolinio ginklo naudojimą perdavimo Belgijai. Branduoliniu ginklu bus apginkluotos artimiausiu metu Belgijos ginkluotosios pajėgos pagal Belgijos ir JAV susitarimą, praneša laikraštis „Libr belžik”.


pasmerkti „kaip vieną iš pavojingiausių karo propagandos formų pareiškimus, kuriais reikalaujama revanšo ir peržiūrėti Europos valstybių sienas, kurios susidarė kaip antrojo pasaulinio karo rezultatas“, sakoma rezoliucijoje.


Pavyzdžiui, A. Garmutė „Tėviškės žiburiuose” rinkimų rezultatus atpasakoja tarsi būseną po atominio karo: jos instituto žmonės vaikšto „tylūs ir prislėgti”, architektūros mokslininkui Vytautui Levandauskui buvę „gėda už Lietuvą”. Fotolaboratorijos vedėja Adelė Krutulienė aiškino, kad tautoje „susiformavo vergo sąmonė, užaugo sumaterialėjusi karta”. Žmonių nenorą atvirai sakyti, už ką balsavo, aiškina ne Sąjūdžio įvaryta baime laisvai reikšti nuomonę, o kaltės jausmu. Netgi dešinioji spauda esanti mafijos ir korupcijos rankose. Kai autorė pasiuntė savo rašinį septyniems dešiniesiems laikraščiams, nė vienas neišspausdino. „Lietuvos aide” nepasirodė du siųsti rašiniai. Mat ir šis laikraštis „po savo sparneliu… glaudė kai kuriuos raudonosios spaudos bendradarbius”. (Ai, kaip negražu, pone Stoma!)


Judėjimas už mėsos gamybos padidinimą turi būti pagrįstas visų kolūkiečių materialiniu suinteresuotumu. Visuomeninio ūkio didinimas, asmeninės iniciatyvos vystymas turi padėti didinti žemės ūkio produkciją, kelti kolūkiečių gerovę, mūsų šalies ekonominę galią.


Savaime suprantama, negalima parodyti politinio švietimo sistemos būrelių klausytojams kino filmą, tinkamai nepasiruošus. Jie iš anksto turi būti supažindinami su rodomų kino filmų turiniu, juose gvildenamomis pagrindinėmis problemomis ir pan. Tačiau būna ir taip, kad ne tik klausytojai, bet ir propagandistas nežino, koks filmas bus demonstruojamas, blogai prisimena jo turinį. Kaip propagandistas nukreips klausytojų dėmesį į svarbiausias filme keliamas problemas, jei šį filmą matė prieš keletą metų, silpnai jį prisimena? Todėl, matyt, reikėtų pirmiausia organizuoti šių filmų peržiūrą propagandistams. Demonstruojamų partinėje propagandoje kino filmų reklamai, turinio atpasakojimui, pagrindinių idėjų išryškinimui galima plačiau panaudoti ir vietinę spaudą. Į pagalbą čia turi ateiti ir LTSR Kultūros ministerija, paruošdama trumpas tokių kino filmų anotacijas. Tik propagandisto gyvo žodžio palydėtas kino filmas taps ir turi tapti antrąja mokykla klausytojų politiniam sąmoningumui ir aktyvumui kelti.


Štai visai neseniai „Tiesos“ skaitytojas iš Ukmergės pranešė mums tokį faktą: Buožė Gaidamavičius (Bajorų kaimas, Želvos valsčius) buržuazinėje Lietuvoje ilgus metus išnaudojo savo kaimynus, lobo iš jų kruvino prakaito. Vokiečių okupacijos metu šis siurbėlė ypatingai pakėlė galvą. Jo sūnus, kuris tarybiniais metais išbėgo į Vokietiją ir sugrįžo kartu su hitleriniais grobikais, plėšė aplinkinius gyventojus. Jis privertė veltui dirbti savo ūkyje ištisas vargingųjų darbo valstiečių šeimas. Jo bijojo visa apylinkė, nes ne vieną pražudė šis vokiečių sėbras.


“1940 metais dar buvo kažkokia sovietų aviacijos šventė, kurioje dalyvavo ir mūsų lakūnai, - prisimena V. Murmulaitis.


Sesija buvo nutraukta šių metų vasario 23 d., kad SNO komisija Ruandos-Urundžio klausimui galėtų išnagrinėti šios globojamosios teritorijos padėtį (ją valdo Belgija) ir pateikti savo pranešimą bei rekomendacijas SNO Generalinei Asamblėjai.


Sutiktas audringais plojimais, jaunimui pasakė didele kalba TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkas K. J. Vorošilovas.


Maloni pareiga yra man, pirmiausia, padėkoti miesto valdžiai už puikų priėmimą ir už palengvinimus, kuriuos ji mums suteikė mūsų darbų organizavime.


Generalinė Asamblėja, atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, ir vadovaudamasi kilniomis taikos ir taikaus sambūvio idėjomis, iškilmingai kreipiasi į visų valstybių vyriausybes, primygtinai ragindama dar labiau stengtis, kad būtų kaip galima greičiau visuotinai ir visiškai nusiginkluota, ragina visas valstybes įgyvendinti šios deklaracijos tikslus, paveda einančiam generalinio sekretoriaus pareigas, nelaukiant, kol bus sudaryta visuotinio ir visiško nusiginklavimo sutartis, pradėti su ekonomiškai silpnai išsivysčiusių Azijos, Afrikos ir Lotynų Amerikos šalių vyriausybėmis jau dabar reikiamai konsultuotis dėl tarptautinės programos, kurioje turi būti numatyta pagalba šioms šalims, kad būtų įveiktas jų ekonomikos atsilikimas, panaudojant lėšas, gautas visuotinai ir visiškai nusiginklavus, ir pateikti šią programą svarstyti eilinei SNO Generalinės Asamblėjos XVIII sesijai, tvirtai tiki, kad nugalės proto ir teisingumo principai, kad visame pasaulyje įsigalės tokios sąlygos, kuriomis karai visiems laikams bus pašalinti iš visuomenės gyvenimo, o milžiniškas daugelio žmonių kartų sukurtas lėšas ir išteklius ryjančias ginklavimosi varžybas pakeis platus ir vaisingas tautų bendradarbiavimas, gerinant gyvenimą pasaulyje


Mūsų kelionę į Tarybų Sąjungą reikia vertinti, kaip labai spartaus mūsų dviejų šalių santykių normalizavimo ir draugiškų ryšių bei bendradarbiavimo užmezgimo išdavą. Šiuo atžvilgiu ypač didelį vaidmenį suvaidino Belgrado deklaracija ir derybos, kurias mes vedėme jos pasirašymo metu su Tarybų Sąjungos vadovaujančiais veikėjais, ir, tuo būdu, dabar mes galime konstatuoti, kad visi šios deklaracijos teiginiai, liečiantieji mūsų savitarpio santykius, pilnutinai įvykdyti.


Melioruotos žemės, gerai prižiūrimos, duos gausius derlius, kas leis dar labiau sustiprinti mūsų kolūkius ir tarybinius ūkius, toliau pakelti Lietuvos darbo žmonių gerovę.


Karas tikriausiai kiltų, tačiau nedaugelis abejoja, kad jį laimėtų Gruzija.


Rūpinimasis visų nacistinių likučių likvidavimu, taikos stiprinimu yra svarbiausias Tarybų Sąjungos politikos požymis. Todėl visai naturalus tas nusistebėjimas, kurį tarybinėje visuomenėje sukėlė neseniai padarytas pranešimas apie keistą poziciją, užimtą Suomijos teismo svarbiausiųjų karo kaltininkų Suomijoje atžvilgiu. Suomijos pasirašytųjų paliaubų su Tarybų Sąjunga bei Anglija sąlygos numato bendradarbiavimą su sąjunginėmis valstybėmis sulaikant asmenis, kaltinamus kariniais nusikaltimais ir teisiant juos. Šių įsipareigojimų įvykdymas atitinka gyvybinius pačios suomių tautos interesus, kadangi padeda išvalyti šalį nuo nacistinių likučių. Tačiau reakcinės pajėgos Suomijoje padėjo ir tebededa visas pastangas, kad sutrukdytų hitlerinių pagalbininkų, įtraukusių suomių tautą į nusikalstamąjį karą Vokietijos puseje, nubaudimą.


Paskutinio šimtmečio bėgy dažnai buvo skųstasi, kad tarptautinė moralė visiškai išnykusi. Nusiskundimai liko bergždi.


Knyga parodo, kaip aršiose klasių kovose grūdinosi ir tvirtėjo lietuvių ir latvių tautų draugystė.


Su rimtu pasipriešinimu susidūrė planai sudaryti Europos šalių teritorijoje Amerikos bazių tinklą raketoms leisti ir branduolinių užtaisų sandėlius šioms raketoms. Norvegijos ministras pirmininkas Gerhardsenas pareiškė, kad Norvegija nesirengia leisti statyti savo teritorijoje atominio ginklo sandėlius arba įtaisus vidutinio veikimo spindulio raketoms leisti. Ta pačia dvasia pareiškimą Danijos vardu padarė ministras pirmininkas Hansenas. Tarybinė vyriausybė reikiamai supranta tą blaivų padėties įvertinimą, kurį parodė minėtų Skandinavijos šalių vadovaujantieji veikėjai.


Ir netgi šeimose vyras gali tik jausti už ką žmona balsuos, bet paprastai apie tai nekalbama, nes tai būtų blogas tonas.


Išreikšdamos darbo žmonių siekimus, viltis ir lūkesčius, profsąjungos pasirodė koviniais masių organizatoriais dar per įnirtingą karą, kuris vyko mūsų šalyje už carizmo ir buržuazinės-dvarininkinės santvarkos nuvertimą, aktyviai dalyvavo visuose Rusijos darbo žmonių klasiniuose mūšiuose prieš savo pavergėjus, padėjo iškovoti pasaulinę-istorinę pergalę 1917 metų spalyje.


Protestuodami prieš tokius SNO kariuomenės veiksmus, Gazos gyventojai reikalauja, kad SNO kariuomenė būtų atitraukta prie paliaubų linijos, kaip numatoma Generalinės Asamblėjos rezoliucijoje.


Iš pasikalbėjimų tarp Romos ir Paryžiaus vystosi svarbūs dalykai. Atrodo, kad italų ministeris pirmininkas Mussolini norįs sudaryti draugingumo sutartį su Prancūzija. Toj sutarty būsią paliesti ir arbitražo reikalai.


Taip pat svarbus klausimas yra užtikrinti, kad mokslo ir technikos laimėjimai, tokie, kaip, pavyzdžiui, ryšių palydovai, būtų naudojami tik geresniam tautų savitarpio supratimui ir plačiam tarptautiniam valstybių bendradarbiavimui vystyti.


Š. m. vasario mėn. 22 d. pas ūkininką, Maigų kaime, Viekšnių valsč., gyv. prie geležinkelio įėjo senelis. Paprašė valgyti. Ūkininkas davė. Pasisakė esąs Jonas Rupšis, 72 m. amž. buvęs knygnešiu. Dabar neturįs prieglaudos. Jis atrodė gerokai suvargęs. Dešiniosios kojos, pusė pėdos buvo plika. Ligotas. Einąs iš Skuodo į Kuršėnus ieškoti pašalpos pas pažįstamus. Esąs nešęs raštus Dr. Basanavičiui ir kitiems. Pusantrų metu rusiško Šiaulių kalėjimo ragavęs. Antrą sykį 9 mėnesius su užstatu (300 rb.) buvęs išimtas. Buvęs ištremtas 3-iems metams iš Kauno gubernijos ir gyvenęs Liepojuje. Būtų gerai, kad žiną asmens tai patikrintų ir kad senelis būtų paimtas tinkamon globon.


JAV pozicija Omano klausimu kyla iš „Daleso—Eizenhauerio doktrinos“, kuria JAV mėgina užnerti kolonializmo kilpą ant arabų tautos kaklo.


Gal todėl, kad Rusija sugebėjo pigiau parduoti savo reaktorius, o gal Indija, atsigręždama į Rusiją, siekia didesnių Vašingtono nuolaidų.