Apie Lietuvos TSR liaudies ūkio išvystymo 1957 m. valstybinį planą

Draugai deputatai! Tarybų Lietuvos darbo žmonės kartu su visa mūsų šalies liaudimi karštai pritaria neseniai įvykusios TSRS Aukščiausiosios Tarybos šeštosios sesijos nutarimams. Priimtieji Įstatymai ir Nutarimai turi svarbią reikšmę. Jie padeda toliau vystyti visas socialistinio liaudies ūkio šakas, kelti tarybinės liaudies materialinę gerovę ir kultūrą, stiprinti Tarybų Sąjungos tautų draugystę, siekti visų sąjunginių respublikų suklestėjimo. Aukščiausiosios Tarybos patvirtintas valstybinis planas TSRS liaudies ūkiui išvystyti 1957 metais numato tolesnį pramonės, ypač sunkiosios pramonės, išvysma, ir šiuo pagrindu - naują žemės ūkio pakilimą, liaudies vartojimo prekių gamybos padidinimą, tarybinės liaudies gyvenimo lygio kėlimą. Praėjusiais metais sėkmingai pradėti vykdyti šeštojo penkmetio plano uždaviniai žemės ūkio produktų gamybai padidinti. Tarybinė liaudis pasiekė puikius rezultatus įsisavinant plėšinines ir dirvonuojančias žemes. Tačiau žemės ūkio produkcijos gamybos didėjimo tempai dar nėra pakankami. Nuolat auganti gyventojų paklausa liaudies vartojimo prekėms, o taip pat pramonės poreikiai žaliavai iki šiol dar ne visiškai patenkinami. Valstybiniame plane liaudies ūkiui išvystyti 1957 metais iš reikštas nuolatinis partijos ir vyriausybės rūpinimasis liaudies gerove. 1957 metais šalyje žymiai išaugs darbo užmokesčio fondas, padidės kolūkiečių pajamos. Padidės valstybinės ir kooperatinės prekybos mažmeninė prekių apyvarta. Bus išplėstas mokyklų, gydymo ir vaikų įstaigų, klubų ir bibliotekų tinklas. Didelis dėmesys skiriamas gyvenamųjų namų statybai. Partija ir Vyriausybė stengiasi kuo greičiau pagerinti gyventojų butų sąlygas. Įgyvendindama TSKP XX suvažiavimo nužymėtą lenininę liniją sąjunginių respublikų teisėms išplėsti, sesija priėmė eilę įstatymų, kurie pakelia respublikų vaidmenį valstybinėje, ūkinėje ir kultūrinėje statyboje, stiprina visų mūsų šalies tautų bendradarbiavimą. Draugai deputatai! Tarybų Lietuvos darbo žmonės, įgyvendindami TSKP XX suvažiavimo nutarimus, pernai – pirmaisiais šeštojo penkmečio metais – pasiekė naujus laimėjimus vystydami liaudies ūkį. Tarybų Lietuvos pramonės įmonės žymiai padidino gamybą, kai kuriuos laimėjimus pasiekė kolūkiai, MTS ir tarybiniai ūkiai; statybinės organizacijos didino kapitalinės statybos tempus; buvo vykdomos prienonės respublikos darbo žmonių gerovei ir kultūriniam lygiui pakelti. Svarbius laimėjimus pasiekė Tarybų Lietuvos pramonė. 1956 metų bendrosios produkcijos gamybos planas įvykdytas 104 procentais. Virš plano pagaminta produkcijos už 295 milijonus rublių. Pramonės bendrosios produkcijos apimtis palyginti su 1955 metais padidėjo 17 procentų ir sudarė beveik 8 milijardus rublių. Įdiegus priešakinę techniką ir technologiją, pagerinus gamybos organizavimą, beveik visose pramonės šakose padidejo pramonės produkcijos apimtis. Įvykdytas visų pagrindinių pramoninės produkcijos rūšių gamybos planas, būtent: elektros energijos, durpių kasimo, staklių, cemento, popieriaus, visų rūšių audinių, avalynės, mėsos, sviesto, žuvies sugavimo ir daugelio kitų pramoninių prekių bei maisto produktų gamybos planas. Įvykdžius priemones įmonių techniniam lygiui pakelti, darbo našumas pramonėje palyginti su 1955 metais padidėjo 9 procentais, pramoninės produkcijos savikaina sumažėjo 2,8 procento. Tačiau, greta pasiektų laimėjimų, vystant respublikos pramonę, buvo nemaža trūkumų. Dar yra daug pramonės įmonių, kurios dirba neritmingai ir neįvykdo plano. Iš 504 įmonių, priklausančių svarbiausioms pramoninėms ministerijoms ir žinyboms, pernai neįvykdė plano 125 įmonės. Dėl to liaudies ūkis negavo produkcijos maždaug už 105 milijonus rublių. Buvo esminių trūkumų ir vykdant numatytą asortimento planą. Statybinių medžiagų, popieriaus ir medžio apdirbimo bei lengvosios pramonės ministerijų įmonės neįvykdė eilės svarbiausių gaminių gamybos plano. Tai, visų pirma, liečia Vietinės ir kuro pramonės ministeriją bei verslinę kooperaciją, kurios sistemingai neįvykdo asortimento planų. Reikia pažymėti, kad greta trūkumų organizuojant gamybą atskirose įmonėse ir atsilikimo įvedant naujus gamybinius pajėgumus, viena svarbiausių priežasčių, dėl kurios neįvykdyti kai kurie 1956 m. plano rodikliai, buvo nepatenkinamas ministerijų ir žinybų tiekimo organizacijų darbas. Neįvykdė darbo našumo pakelimo užduočių Miško pramonės ministerija ir kai kurios kitų ministerijų bei žinybų įmonės. Statybinių medžiagų pramonės bei Popieriaus ir medžio apdirbimo pramonės ministerijos neįvykdė savikainos sumažinimo užduočių. Respublikos pramonės įmonės pernai šiek tiek geriau tenkino respublikos žemės ūkio poreikius žemės ūkio mašinoms, inventoriui ir atsarginėms dalims. 1956 metais užsakymai žemės ūkiui užėmė žymią dalį vietinės pramonės įmonių gamybos programoje. Tačiau Vietinės ir kuro pramonės ministerija nesugebėjo įvykdyti jai iškeltų uždavinių ir nesiėmė reikiamų priemonių trūkumams pašalinti vykdant naujų mašinų bei atsarginių dalių gamybos planus pagal nustatytą nomenklaturą. Iki šiol nepakankamai aukšta gaminamų žemės ūkio mašinų ir inventoriaus kokybė. 1956 metais toliau didėjo liaudies vartojimo prekių gamyba, tačiau respublikos pramoninės ministerijos ir žinybos nepakankamai rūpinosi produkcijos asortimento išplėtimu. Draugai deputatai! 1956 ne tais respublikos kolūkiai, MTS ir tarybiniai ūkiai pasiekė kai kuriuos laimėjimus didindami augalininkystės ir gyvulininkystės produktų gamybą. Pasėlių plotai palyginti su 1955 metais kolūkiuose padidėjo 163 tükstančiais hektarų, tarybiniuose ūkiuose – 26 tūkstančiais hektarų. Padidėjo ilgapluoščių linų ir cukrinių runkelių pasėlių plotai. Galvijų skaičius kolūkiuose išaugo 7 procentais, tame tarpe karvių 20 procentų arba 27400, kiaulių skaičius padidėjo 4,5 procento; tarybiniuose ūkiuose galvijų skaičius padidėjo 20 procentų, tame tarpe karvių - 30 procentų. Kiaulių skaičius padidėjo 33 procentais. Vidutiniškai iš vienos karvės kolūkiuose primelžta 1330 kg pieno, tai yra 297 kg daugiau, negu 1955 metais. Pieno gamyba kolūkiuose palyginti su 1955 metais padidėjo 31 procentų. 1956 metais respublika įvykdė grūdų, mėsos, pieno ir vilnos paruošų bei supirkimo planus. Didelę reikšmę stiprinant kolūkių visuomeninį ūkį turėjo vadovaujančių kolūkių kadrų sustiprinimas partiniu bei tarybiniu aktyvu ir žemės ūkio specialistais. Daugelis trisdešimttūkstantininkų per vienerius metus sugebėjo išvesti jų vadovaujamus kolūkius iš atsilikimo, dvigubai padidino kolūkinę gamybą. Iš to kių pirmininkų galima paminėti Vilkaviškio rajono kolūkio „Gegužės Pirmosios“ pirmininką drg. Abraitį, Priekulės rajono „Veiviržos“ kolūkio pirmininką drg. Pocevičių ir to paties rajono Zdanovo vardo kolūkio pirmininką drg. Volodką, Kretingos rajono „Jaunosios gvardijos“ kolukio pirmininką drg. Navajauską, Šalčininkų rajono „Naujųjų Krakunų“ kolūkio pirmininką drg. Dlužnevskį. Tačiau, nežiūrint pasiektų laimėjimų, respublikos žemės ūkyje buvo didelių trūkumų. Žemės ūkio kultūrų derlingumas 1956 metais dar buvo menkas. Per maža turima kolūkiuose galvijų ir ypač karvių, nežiūrint į tai, kad sąjunginė vyriausybė pereitais metais karvėms pirkti išskyrė didelius kreditus. Žemas yra gyvulininkystės produktyvumas, nesukurta tvirta pašarų bazė, mažai pagaminama produkcijos 100 ha naudmenų. Mūsu kolūkiai dar atsilieka nuo kaimyninių respublikų kolūkių. Žemės ūkio ministerija ir rajonų vykdomieji komitetai dar nepatenkinamai vadovavo žemės ūkiui, silpnai dirbo organizacinį darbą kolūkiuose ir MTS. Didelių trūkumų yra tarybiniuose ūkiuose. Tarybinių ūkių ministerija dar silpnai vadovavo tarybiniams ūkiams, taikstėsi su neūkiškumu ir nuostoliais. Respublikos mokslinio tyrimo įstaigos dar nepakankamai padeda žemės ūkiui. Draugai deputatai! 1956 metais respublikos liaudies ükio išvystymui buvo sunaudota daugiau kaip 1 milijardas rublių valstybinių kapitalinių įdėjimų, jų tarpe pramonei - 410 milijonų rublių, žemės ūkiui – 270 milijonų rublių, transportui ir ryšiams – 110 milijonų rublių. Palyginti su 1955 metais kapitaliniai įdéjimai į respublikos liaudies ūkį padidėjo 37 procentais. Tačiau kapitalinės statybos planas tebuvo įvykdytas tik 94 procentais. 1956 metais pastatyta ir atiduota eksploatuoti aukštos įtampos elektros tiekimo linija Kaunas — Panevėžys – Šiauliai, turbogeneratorius Petrašiūnų elektrinėje, šiferio cechas Daugėliu plytinėje, žemės ūkio mašinų cechas „Komunaro“ gamykloje, keturios rajoninės plytinės, septynios mechaninės MTS dirbtuvės, du technikumai, šešios bendrojo lavinimosi mokyklos, trys ligoninės ir eilė kitų objektų. Eilė ministerijų ir žinybų neįvykdė gamybinių pajėgumų įvedimą, žemės ūkio pastatų statybos ir ypač gyvenamojo ploto atidavimo naudoti planų. 1956 metais į gyvenamųjų namų statybą įdėta 145 milijonai rublių ir atiduota naudoti apie 95 tūkstančius kvadratinių metrų gyvenamojo ploto. Gyvenamųjų namų statybos planas įvykdytas tik 88 procentais. Šie trūkumai vykdant kapitalinę statybą atsirado dėl to, kad statybai skirtos lėšos buvo išskaidytos po daugybę statybų, blogai dirbo rangovinės organizacijos, statybos buvo blogai aprūpinamos reikalingomis medžiagomis. Ypač žymiai išskaidė lėšas Lengvosios pramonės, Žemės ūkio, Kultūros, Švietimo ir komunalinio ūkio ministerijos. Reikia pripažinti, kad mūsų pagrindinė statybinė organizacija - Miestų ir kaimų statybos ministerija nepakankamai vadovavo statybos darbams, o tai sutrukdė laiku užbaigti statybas ir atsiliepė į darbų kokybę. 1956 metais respublikai nustatytą mažmeninės prekybos planą valstybinės ir kooperatinės prekybos įmonės įvykdė 103 procentais. 1956 metais parduota gyventojams prekių už 500 milijonų rublių arba 12 procentų daugiau, negu 1955 metais. Žymiai daugiau parduota maisto produktų ir pramoninių prekių, būtent: mėsos - 20 procentų, sviesto ir pieno – daugiau kaip 2 kartus, cukraus - 40 procentų, vilnonių audinių - 62 procentais, odinės avalynės - 30 procentų. Žymiai daugiau parduota elektros gaminių, dviračių, fotoaparatų, radijo imtuvų ir kitų prekių. Nors 1956 metais parduota daugiau prekių, vis dėlto dar trūksta kai kurių pagrindinių prekių nuolat augantiems gyventojų poreikiams patenkinti. Praėjusiais metais, augant pramonės ir žemės ūkio gamybai, respublikos liaudies ūkio šakos gavo žymiai daugiau žaliavos, medžiagų, kuro, įrengimų ir mašinų, negu ankstesniais metais. Tai įgalino geriau aprūpinti materialiniais fondais pramonės įmones ir statybines organizacijas, pagerinti gyvenamojo fondo ir kultirinių-buitinių įstaigų kapitalinį remontą, išplėsti miestų ir rajonų centrų sutvarkymo darbus, pagerinti buitinį gyventojų aptarnavimą. Aukščiau minėti eilės respublikos liaudies ūkio šakų nepatenkinamo darbo faktai žymia dalimi atsirado dėl to, kad buvo daug trūkumų organizuojant materialini-techninį tiekimą. Respublikos tiekimo ir realizavimo organizacijos 1956 metais nedavė liaudies ūkiui žymaus kiekio juodujų metalų, miško ir statybinių medžiagų, kuro, odos ir kitų rūšių žaliavos. Ypač nepatenkinamai dirbo Lietuvos techninio tiekimo, Vyriausioji metalo tiekimo ir Vyriausioji naftos tiekimo organizacijos. Ministerijos ir žinybos, tiekimo ir realizavimo organizacijos privalo iš pagrindų pertvarkyti materialinio - technikinio tiekimo darbą, sustiprinti valstybinę drausmę vykdant materialinio tiekimo planus. Įmonės ir statybos privalo gauti materialinius išteklius pagal reikalinga asortimentą ir produkcijos rūšis. Turi būti griežtai prisilaikoma pristatymo terminų. Reikia pasiekti, kad tiekimo ir realizavimo organizacijos būtų ne mažiau atsakingos už įmonių ir statybų aprūpinimą žaliava ir medžiagomis, kaip ir pramoninės ministerijos bei žinybos. Dideli uždaviniai šioje srityje keliami Lietuvos TSR Valstybinei plano komisijai, kurios vaidmuo žymiai išaugs perdavus respublikų Ministrų Taryboms sąjunginių-respublikinių ministerijų ir žinybų materialinio - technikinio tiekimo planavimą ir kontrolę. Draugai deputatai! Leiskite išdėstyti valstybinį planą Lietuvos TSR liaudies ūkiui išvystyti 1957 metais. Respublikos Ministrų Tarybos priimtas ir Lietuvos TSR Aukščiausiajai Tarybai pateiktas tvirtinti Valstybinis planas 1957 metams respublikos liaudies ūkiui išvystyti sudarytas remiantis TSKP XX suvažiavimo Direktyvomis dėl šeštojo penkmečio plano ir atsižvelgiant į TSKP CK gruodžio Plenumo nutarimą, o taip pat remiantis kitais partijos ir vyriausybės nutarimais dėl atskirų liaudies ūkio šakų išvystymo. Lietuvos TSR 1957 metu plane numatytas tolesnis visu liaudies ūkio šakų išvystymas ir liaudies materialinės gerovės bei kultūrinio lygio kėlimas. Bendrą sąjunginių-respublikinių ir respublikinių ministeriju bei žinybų pramoninės gamybos apimtį šiais metais palyginti su 1956 metais numatoma padidinti 12 procentų. Pramoninės gamybos augimas 1957 metais bus pasiektas geriau išnaudojant pramonės įmonėse turimus gamybinius pajėgumus, įdiegiant naujausią šiuolaikinę techniką ir pažangią technologiją, o taip pat modernizuojant pasenusius įrengimus ir plečiant įmonių specializavimą bei kooperavimą. 1957 metų plane numatytas tolesnis energetikos išvystymas. Nors elektros gamyba, palyginti su prieškariniais metais, išaugo daug kartų, energetikos vystymas respublikoje dar atsilieka nuo augančių liaudies ūkio poreikių. Elektros energijos gamyba, skaičiuojant vienam žmogui, respuolikoje yra žemesnė, negu mūsų šalies Vakarų ekonominiame rajone. Kadangi elektrinėse nėra atsarginių pajėgumų, o taip pat yra retas aukštos įtampos elektros tiekimo linijų tinklas, kai kurie pramoniniai rajonai, kaip Šiauliai ir Panevėžys, neturi užtikrinto elektros energijos tiekimo. Kaune dėl atsarginių pajėgumų stokos elektros agregatų remonto metu pasitaiko, kad pramonės įmonės negauna reikiamo elektros energijos kiekio. Nepakankami energetiniai pajėgumai ir nepakankamas elektros perdavimo linijų tinklas stabdo žemės ūkio ir respublikos rajonų centrų elektrifikavimą. Ypač blogi reikalai su žemės ūkio elektrifikavimu. Nepatenkinamai dirba kaimo elektrifikavimo kontora, kuri 1956 m. kolūkių elektrifikavimo planą įvykdė tik 60 procentų. 1957 metų plane numatyta padidinti elektros gamybą respublikoje palyginti su 1956 metais 12 procentų, o elektros energijos tiekimą žemės ūkiui - 46 procentais. Stambiausiąja 1957 metų statyba bus Kauno hidroelektrinės statyba ant Nemuno. Taip pat numatyti darbai Vilniaus šiluminės elektrinės, Petrašiūnų ir Klaipėdos valstybinių rajoninių elektrinių energetiniams pajėgumams toliau didinti. Numatyta atiduoti eksploatuoti elektros tiekimo liniją Vilnius Kaunas ir pradėti elektros tiekimo linijos Kaunas - Prienai - Kapsukas - Gusevas statybą. Numatyta statyti valstybines ir kolūkines elektrines bei elektros tiekimo linijas. Tai igalino prie valstybinių elektrinių prijungti 60 kolūkių ir eilę MTS bei tarybinių ūkių. 15 kolūkių bus elektrifikuota prijungiant juos prie kaimo kolūkių ir tarpkolūkinių elektriliaudies ūkio aprūpinimą elektnių. Visa tai igalins pagerinti liaudies ūkio aprūpinimą elektros energija. Tačiau energetikos išvystymas vis dar atsiliks nuo augančių respublikos liaudies ūkio reikmių. 1957 metų plane numatyta padidinti durpių iškasimą 5 procentais. Greta durpių iškasimo padidinimo Vietinės ir kuro pramonės ministerijos durpynuose daugiau durpių pagamins ir kitos daug šio kuro vartojančios ministerijos: Maisto prekių pramonės ministeja - 10 procentų, Lengvoos pramonės ministerija - 12 procentų, Statybinių medžiagų pramonės ministerija – 13 procentų, Mėsos ir pieno produktų ramonės ministerija – 45 proentais. Siekiant pagerinti gyventojų aprūpinimą kuru, numatoma prie Vilniaus miesto pradėti statyti naują didelę durpių briketo gamyklą. Didinama durpių gamyba kraikui. Augant kapitalinėms statyboms, ypač butų ir kolūkinei statybai, svarbiausias 1957 metų uždavinys – toliau išvystyti statybinių medžiagų pramonę. Sieninių medžiagų gamybą 1957 metais numatoma padidinti nuo 270 iki 306 milijonų sąlyginių plytų, t. y. 13 procentų. Bus pagaminta 18 milijonų sąlyginių plytelių šiferio, 12,2 milijono molinių ir cementinių čerpių. Melioravimo darbams numatyta pagaminti 54 milijonus drenažo vamzdžių, t. y. 70 procentų daugiau, negu 1956 metais. Pagal Statybinių medžiagų pramonės ministerijos planą „Bituko“ fabike numatoma atiduoti eksploatuoti 15 tūkstančių kubinių metrų produkcijos per metus pajėgumo putų-silikatinių gaminių cechą, Pilviškių plytinę, kurios metinis pajėgumas bus 8 milijonai plytų, mineralinės vatos ir stambių silikatinių blokų cechus Vilniaus silikatinių plytų gamykloje. Vietinės ir kuro pramonės ministerijos sistemoje 1957 m. bus užbaigtos statyti trys drenažo vamzdžių gamybos įmonės - Skaudvilės, Ariogalos ir Rietavo cajonuose ir trys plytinės - Raseinių, Kėdainių ir Ignalinos rajonuose. Bus rekonstruotos plytinės Naumiesčio ir Pasvalio rajonuose. Visa tai padidins plytinių pajėgumą 12 milijonų plytų ir 3,6 milijono drenažo vamzdžių per metus. Tačiau, turint galvoje sparčiai augančią kapitalinę statybą 1957 metais dar bus nemaža sunkumų aprūpinant ją vietinėmis statybinėmis medžiagomis. Ryšium su tuo Statybinių medžiagų pramonės ministerija turi paruošti priemones gamybinių pajėgumų išnaudojimui pagerinti, silikatinių plytų gamyklų našumui padidinti, iki normatyvo sumažinti broką. Apskaičiuota, kad, likvidavus viršnormatyvinius broko nuostolius, liaudies ūkis papildomai gautų 10 milijonų plytų. Siekiant geriau aprūpinti kolūkių statybas, reikia padidinti plytų ir čerpių gamybą tarpkolūkinėse ir kolūkių plytinėse, o taip pat plačiau naudoti kaimo statybose cementines čerpes. Vykdomieji komitetai. Miestų 1r kaimų statybos ministerija turi plačiau organizuoti ir vykdyti kolukiuose statybą iš molio, plačiau įdiegti durpių ir piuvenų betoną, cemento - smėlio blokus, akmenis ir kitas vietines statybines medžiagas. Ypač reikia atkreipti dėmesį į pilnesnį dolomitų išnaudojimą statybinių medžiagų gamybai padidinti. Tai įgalins išplėsti kolūkinę statybą, ją pagreitinti ir atpiginti. Siekiant geriau aprūpinti žemės ūkį reikalingomis mašinomis ir inventoriumi bei atsarginėmis dalimis, 1957 m. plane numatyta Vietinės ir kuro pramonės ministerijos įmonėse apie 3 kartus padidinti žemės ūkio mašinų ir inventoriaus gamybą. Vietinės ir kuro pramonės ministerijai iškeltas uždavinys 1957 metais pagaminti 26 tūkstančius akéčių, 3400 dobilų sėjamųjų, 1000 linų šukavimo „MLP-1,5“ tipo mašinų, 1000 „Eddi“ tipo linų kuliamųjų, 2000 linų brukimo „Santalovo“ ratų, 500 universalinių pašarų smulkintuvų ir daug kitokių mašinų bei inventoriaus. Miško pramonėje 1957 m. numatoma išvežti 660 tūkstančių kubinių metrų medienos. Tame tarpe 500 tūkstančių kubinių metrų bus paruošta mūsų respublikoje, o 160 tūkstančių kubinių metrų - Karelijos ATSR Kliušinogorsko miškų ūkyje. Bus plečiamas miško paruošimo darbų mechanizavimas. Mechanizuotas medienos išvežimas pasieks 95,4 procento. Bus išplėsta popieriaus ir medžio apdirbimo pramonės gamyba, visų pirma, geriau išnaudojant turimus gamybinius pajėgumus ir iš dalies pastatant naujus įrengimus. 1957 m. numatoma įsisavinti naujų rūšių popieriaus ir kartono gamybą. Baldų gamyba padidės 18 procentų. Baldų gamybos įmonės 1957 m. turi pradeti gaminti naujus, mažiems butams pritaikytus baldus. 1957 m. plane numatomas tolesnis lengvosios pramonės vystymas. Vilnonių audinių gamyba padidės 30 procentų, šilkinių - 20 procentų, lininių - 41 procentu, odinės avalynės - 8 procentais. Ypač didelis dėmesys skiriamas vartotojų reikalaujamų prekių gamybai padidinti, o taip pat gaminių asortimentui pagerinti, naujiems modeliams ir fasonams įsisavinti. 1957 m. tekstilės įmonės pradės gaminti dekoratyvinius audinius ir kilimus. Didelė dalis Lengvosios pramonės ministerijai numatytų lėšų kapitaliniams įdėjimams skirta Panevėžio linų kombinatui statyti. Kaip teigiamą faktą reikia pažymėti naujų lengvosios pramonės įmonių įsteigimą rajonų centruose: siuvimo fabrikų – Vilkaviškyje, Alytuje ir Raseiniuose, kilimų fabriko Lentvaryje ir vilnos verpimo fabriko – Kalvarijoje. Tuo keliu Lengvosios pramonės ministerija turėtų ir toliau eiti. Ja turėtų pasekti ir kitos ministerijos. 1957 metais bus toliau vystomos maisto pramonės šakos. Žymiai padidės smulkaus cukraus, konditerijos ir makaronų gaminių, alaus ir vaisių bei daržovių konservų gamyba. Toliau bus plečiama žuvies pramonė. Žuvies sugavimą šiais metais palyginti su 1956 metais planuojama padidinti 12 procentų, ir jis pasieks 825 tūkstančius centnerių. Sutinkamai su mėsos ir pieno paruošų bei supirkimų planu mėsos numatoma pagaminti 31,2 tūkstančio tonų, sviesto – 13 tūkstančių tonų. Žymiai padidės nenugriebto pieno ir iš jo gaminamų produktų tiekimas vartotojui. Augantiems gyventojų poreikiams patenkinti numatoma toliau išplėsti maisto produktų asortimentą ir pagerinti jų kokybę. Bus gaminama daugiau konservuotų daržovių, vaisių ir uogų, padidės duonos-bulkučių ir konditerijos gaminių asortimentas. Bus toliau didinami maisto pramonės įmonių gamybiniai pajėgumai statant naujas, plečiant ir rekonstruojant veikiančias įmones. Bus atiduotos eksploatuoti duonos kepyklos Kaune ir Palangoje, žuvies konservų fabrikas Klaipėdoje, baigta statyti Tauragės daržovių džiovinimo fabriko pirmoji eilė. Vietinėje pramonėje padidės plataus vartojimo kultūrinės-buitinės ir gamybinės-ūkinės paskirties prekių gamyba. Indų gamyba 1957 metais padidės 30 procentų, metalinių lovų – 37 procentais, baldų — 13 procentų, žibalinių lempų - 28 procentais, elektros įrengimų - 32 procentais. Padidės avalynės, audinių. trikotažo ir odos-galanterijos dirbinių gamyba. Numatoma išplėsti buitinio aptarnavimo įmonių tinklą ir pagerinti jų darbą. Rajonų ir miestų Darbo žmonių deputatų tarybų vykdomieji komitetai bei Vietinės ir kuro pramonės ministerija turi iš pagrindų pagerinti vadovavimą rajoninės priklausomybės pramonei ir užtikrinti 1957 metų plano įvykdymą. Draugai deputatai! Partija ir vyriausybė vykdo svarbias priemones žemės ūkiui pakelti, augalininkystės ir gyvulininkystės produktų gamybai artimiausiu metu padidinti. Siekiant pakelti kolūkių ir kolūkiečių materialinį suinteresuotumą visuomeninei gamybai išvystyti ir jos prekingumui padidinti, įvesta nauja žemės ūkio planavimo tvarka, žymiai padidintos grūdų, gyvulininkystės produktų, bulvių, daržovių, linų, cukrinių runkelių paruošinės ir supirkimų kainos, suteikta daugiau iniciatyvos kolūkiečiams tvarkant artelės ūkį. Visa tai išvysto kolūkiečių, tarybinių ūkių darbuotojų, visų kaimo darbo žmonių kūrybinę iniciatyvą, kelia masių aktyvumą ir sudaro sąlygas geriau tvarkyti ūkį. Sąjunginės vyriausybės rūpinimosi dėka kiekvieneriais metals gerėja respublikos žemės ūkio aprūpinimas technika. Tik 1957 metais mašinų-traktorių stotys ir tarybiniai ūkiai gaus 1708 traktorius, 750 grūdų kombainų. Mašinų-traktorių stotims, tarybiniams ūkiams ir kolūkiams bus parduota 2345 sunkvežimiai ir daug kitų mašinų, o taip pat įrengimų gyvulininkystės fermoms mechanizuoti. Todėl dar labiau pakils MTS vaidmuo vystant kolükinę gamybą. Šiuo metu respublikos žemės ūkyje yra daugiau kaip 16 tūkstančių traktorių, skaičiuojant 15-jėgiais. Iki 1940 metų Lietuvoje buvo tik tūkstantis traktorių. Lietuvos valstietis neturėjo jokio supratimo apie kombainą. Tai aiškiai rodo tuos pakitimus, kurie įvyko respublikoje tarybinės santvarkos metais mechanizuojant žemės ūkio gamybą. Siekiant, kad būtų įvykdyti dideli mašinų-traktorių stoties iškelti uždaviniai, būtina, visų pirma pagerinti technikos išnaudojimą. Negalima toliau taikstytis su bloga technikos priežiūra, su dideliais traktorių ir mašinų stovinėjimais, normų neįvykdymu, blogu traktorių bei žemės ūkio mašinų remontu. Dabar, kai mašinų-traktorių stotyse dirba nuolatiniai mechanizatorių kadrai, yra visos sąlygos žymiai pagerinti atliekamų darbų kokybę, nuolat kelti darbo našumą. Sutinkamai su kolūkių sudarytais planais bendroji grūdų produkcija 1957 metais palyginti su 1956 metais turi padidėti 213 tūkstančių tonų, arba 33 procentais, bulvių - 276 tūkstančių tonų, arba beveik dvigubai, cukrinių runkelių - 70 procentų. Tarybiniuose ūkiuose grūdų gamybą šiais metais numatoma padidinti 12,4 procento, bulvių - 24,9 procento. Siekdami šitaip padidinti grüdų gamybą, kolūkiai turi žymiai pakelti grūdinių kultūrų derlingumą. Kaip yra žinoma, žemės ūkio kultūrų derlingumas kolūkiuose ir tarybiniuiose ūkiuose praėjusiais metais dėl  pavėluotai atliktų žemės ūkio darbų, nepakankamo dirvų patręšimo ir stambių organizacinių trūkumų buvo dar mažas. Pirmūnų patyrimas rodo, kad kolūkiuose ir tarybiniuose ūkiuose yra visos sąlygos gauti gausius derlius. Imkime kad ir Kelmės rajono „Pergalės“ kolūkį, kuriam vadovauja agronomas drg. Laugalis. Dar prieš porą metų šis kolükis negalėjo pasigirti gausiais derliais. Praėjusiais metais žemės ükio artelė griežtai laikėsi agrotechnikos taisyklių, skyrė didelį dėmesį laukų tręšimui, sėją atliko trumpu laiku bei aukštos kokybės sėklomis ir nuėmė vidutiniškai iš kiekvieno hektaro po 11-12 centnerių grūdų. Šalčininkų tarybinis ūkis kiekvienais metais gauna didelius grūdinių kultūrų derlius. 1956 metais čia iš kiekvieno hektaro buvo gauta vidutiniškai po 20,8 centnerio grūdų. Svarbiausia gausaus žemės ūkio kultūrų derliaus salyga yra griežtas vietines gamtines sąlygas atitinkančių agrotechnikos taisyklių laikymasis, maksimalus vietinių organinių trąšų sukaupimas ir panaudojimas. 1957 metais kolūkiai savo planuose numatė išvežti į laukus 7,3 milijono tonų mėšlo ir durpių palyginti su 5,1 milijono tonų, išvežtų 1956 metais. Tačiau šis palyginti nedidelis trąšų kiekis paruošiamas ir išvežamas visiškai nepatenkinamai. Reikia artimiausiu laiku imtis visų priemonių trąšų, nes nuo to priklauso kolūkiu ir tarybinių ūkių sėkmė didinant žemės ūkio kultūrų derlingumą. Būtina skirti ypatingą dėmesį linų ir cukrinių runkelių gamybos padidinimui, nes šios kultūros mūsų respublikos sąlygomis turi didelę reikšmę keliant kolūkių ekonomiką. Numatytasis augalinkystės produktų gamybos padidinimas įgalins kolūkius ir tarybinius ūkius 1957 metais žymiai padidinti mėsos gamybą. Siekdami užtikrinti mėsos ir pieno gamybos padidinimą, kolukiai ir tarybiniai ūkiai nutarė 1957 metais žymiai padidinti gyvulių skaičių ir pakelti jų produktyvumą. Karvių skaičių kolūkiuose per ūkinius metus numa. toma padidinti 23.300, arba 14,2 procento. Ryšium su keliamais uždaviniais mėsos gamybai padidinti, būtina daugiau auginti kiaulių, ypač bekoninių. Numatoma padidinti kiaulienos gamybą kolūkiuose beveik 4000 tonų, arba 41,5 procento, tarybiniuose ūkiuose - 72,1 procento. Rajonų vykdomieji komitetai, MTS, kolūkiai ir tarybiniai ūkiai turi taip organizuoti bandos reprodukciją, kad jau per pirmąjį pusmetị, panaudojant vienkartines paršavedes, būtų gauta ne mažiau kaip 75 procentai plane numatyto metinio prieauglio ir kolūkiuose bei tarybiniuose ūkiuose nupenėta kuo daugiau kiaulių. Plane numatytai mėsos gamybai padidinti kolūkiai ir tarybiniai ūkiai turi visas sąlygas. Šiais metais vyriausybė išskyrė koncentruotų pašarų dvigubai daugiau negu pernai. Be to, kolūkiai ir tarybiniai ūkiai šiemet gali išskirti daugiau savos gamybos koncentruotų pašarų. Respublikos kolūkiai ir tarybiniai ūkiai turi visas galimybes planuose numatytoms mėsos ir pieno gamybos užduotims įvykdyti ir viršyti. Tai rodo atskirų kolūklų ir net rajonų pasiekimai. Antai Sedos, Kėdainių, Kazlų Rūdos, Ignalinos, Vilniaus, Šilalės, Klaipėdos ir Pabradės rajonų kolūkiuose pieno primelžimas iš kiekvienos karvės 1956 metais palyginti su 1955 metais padidėjo 515-670 kilogramų. Praėjusiais metais Seduvos rajono kolūkiai gavo po 10,5 centnerio mėsos 100 hektarų naudmenų, o per keturis šių ūkinių metų mėnesius pagamino jau po 7,2 centnerio mėsos 100 ha naudmenų. Tačiau reikia pažymėti, kad Lazdijų, Jonavos, Alytaus, Kaišiadorių ir eilės kitų rajonų kolūkiai turi dar mažai visuomeninių gyvulių, ir jų produktyvumas yra menkas, nors ir čia yra ne blogesnės sąlygos gyvulininkystei išvystyti. Svarbiausia sąlyga gyvulininkystei išvystyti - gausi ir pastovi pašarų bazė. 1957 metais kolūkiai ir tarybiniai ūkiai turi deti visas pastangas, kad pagamintų reikalingą kiekį gero šieno, siloso, šaknavaisių, koncentratų, kad parūpintų gyvuliams pakankamai žaliojo pašaro. Reikia ir toliau ryžtingai plėsti daugiamečių žolių plotus, kultūrinti pievas ir ganyklas, gerinti daugiamečių ir pievinių žolių sėklų auginimą. Kolūkiuose ir tarybiniuose ūkiuose yra apie 935 tūkstančius hektarų natūralinių šienaujamų pievų ir ganyklų, kurios yra mažai produktyvios. Reikia jas gerinti ir tręšti. Organizuojant pašarų bazę, didelę pagalbą kolūkiams turi suteikti melioratoriai, nusausindami pelketas ir perdaug drėgnas dirvas, atlikdami jose visus kulturtechninius darbus. Reikia pripažinti, kad dar nemaža esama nusiskundimų dėl trūkumų vykdant melioravimo darbus. Į tai turi atkreipti rimtą dėmesį Melioracijos valdyba ir iš pagrindų pagerinti melioracijos mašinų stočių darbą. 1957 metais respubliskos melioratoriams iškeltas didelis uždavinys – nusausinti kolūkiuose 100 tūkstančių hektarų plotą, tame tarpe 50 tūkstančiu hektarų uždaru drenažu. Melioravimo darbams atlikti ir durpėms kasti respublika 1957 metais gauna 265 ekskavatorius, 159 buldozerius ir daug kitų mašinų. Rajonų, MTS, kolūkių ir tarybinių ūkių vadovai turi nuolat rüpintis kolūkiečių ir tarybinių ūkių darbininku darbo našumo kėlimu, darbo sąnaudų produkcijos vienetui pagaminti mažinimu. Reikia pagerinti darbo normavimą, geriau sureguliuoti darbo užmokestį. Laikas plačiau organizuoti kolūkiečių persikėlimą į kolūkines gyvenvietes. Tai įgalins pagerinti darbo organizavimą, sustiprinti kolūkių ekonomiką ir pakelti kolūkiečių materialinę gerovę bei kultūrinį lygi. Svarbiausias šiuo metu uždavinys, nulemiantis sėkmingą kolükių ir tarybinių ūkių planų įvykdymą bei viršijimą, yra rūpestingas pasiruošimas pavasario laukų darbams ir jų atlikimas geriausiu laiku ir kokybiškai. Būtina nedelsiant užbaigti traktorių ir kitų žemės ūkio mašinų remontą, imtis priemonių laiku sukaupti ir išvežti į laukus organines trąšas, gerai paruošti sėklą, parsivežti mineralines trąšas, degalus ir tepalus. Didėjant pramonės ir žemės ūkio gamybai bei kapitalinių statybų užmojui, 1957 metais bus žymiai padidintas krovinių pervežimas bendro naudojimosi autotransportu. Palyginti su 1956 metais pervežimų apimtis bendro naudojimosi transportu padidės 14,3 procento. Toliau bus plečiamas susisiekimas autobusais. Pradės veikti 14 naujų tarpmiestinių linijų ir 7 priemiestinės linijos. Keleivių pervežimas autobusais padidės 15 procentu ir lengvosiomis mašinomis „taksi” – 18,1 procento. Siekiant pagerinti keleivių aptarnavimą, numatoma pastatyti autobusų stotis Vilniuje, Rokiškyje, Panevėžyje ir Druskininkuose, o taip pat 30 paviljonų prie tarpmiestinio susisiekimo linijų. Reikia pabrėžti, kad šiuo metų gyventojai dažnai teisingai nusiskundžia blogu respublikos autotransporto darbu. Automobilių transporto ir plentų ministerija turi pagerinti autobusų parko darbą ir patenkinti padidėjusius gyventojų poreikius. Automobilių transporto ir plentų ministerija privalo geriau tvarkyti autotransporto darbą, plėsti centralizuotą krovinių pervežimą, paimti savo žinion smulkius kitų žinybų auto ūkius. Tai padės pakelti autoparko našumą ir sumažinti pervežimų savikainą. Šiais metais ministerijos dirbtuvės remontuos ir kolūkių mašinas. Vyriausioji auto-traktorių tiekimo valdyba turi aprūpinti kolūkių mašinas atsarginėmis dalimis, o Lietuvos vartotojų kooperatyvų sąjungą – degalais ir tepalais. Siekiant padidinti vandens transporto darbo rentabilumą, Nemuno baseino laivybos valdyba turi 1957 metais išplėsti krovinių pervežimą Nemuno baseino upėmis. Ypač svarbu žymiai išplėsti žvyro pervežimą Klaipėdos ir kitų miestų statyboms, o taip pat maksimaliai išnaudoti navigacijos laikotarpį kroviniams, ypač trąšoms parvežti į Nemuno aukštupio rajonus. Reikia energingiau plėsti krovinių pervežimą Nemunu tarp Kauno ir Klaipėdos, tuo pačiu mažinant geležinkelių apkrovimą. Numatoma toliau išvystyti ryšių priemones. Miestų telefono stotys padidės trim tukstančiais numerių arba 14 procentų. Bus telefonizuoti 220 kolūkių ir apylinkių Tarybų. Tuo iš esmės bus užbaigtas kolūkių ir apylinkių Tarybų telefonizavimas. Numatoma toliau plėsti vielinį radiofikavimą, ypač kaimo vietovėse. Radijo transliacijos taškų skaičius padidės 21 tūkstančiu taškų, jų tarpe kaimo vietovėse - 17.3 tūkstančio taškų. Plane numatoma atiduoti eksploatuoti Vilniaus televizijos centro pirmąją liniją. Draugai deputatai! Svarbūs uždaviniai keliami kapitalinės statybos srityje. 1957 metų plane valstybiniai kapitaliniai įdėjimai tiktai sąjunginėms-respublikinėms ir respublikinėms statyboms vykdyti numatomi 655 milijonų rublių sumai, arba 12,5 procento daugiau negu praeitais metais. 1957 m. padidės kapitaliniai įdėjimai į pramonę ir žemės ūkį, žymia: išaugs gyvenamųjų namų bei kultūriniu-buitinių, mokymo ir sveikatos apsaugos pastatų statyba. Kapitalinius įdėjimus, skirtus sąjunginei-respublikinei ir respublikinei pramonei, numatoma išnaudoti daugiausia veikiančioms įmonėms išplėsti ir rekonstruoti. Likusioji dalis lėšų bus nukreipta neužbaigtoms statyboms tęsti ir naujoms vykdyti. Šiais metais numatoma atiduoti naudoti duonos kepyklas Kaune ir Palangoje, daržovių džiovinimo fabriką Tauragėje, pagrindinį „Audėjo” verpimo-audimo kombinato korpusą, Naujosios Vilnios baldų kombinato kuliamųjų mašinų surinkimo cechą, keturias rajonines plytines. Bus tęsiama Panevėžio linų kombinato, Kauno pliušo-šilko kombinato, Klaipėdos žvejybos uosto, Vilniaus mėsos kombinato, drenažo vamzdžių ir gelžbetonio dirbinių, laivų remonto gamyklų ir kitų objektų statyba. Taip pat bus pradeta Klaipėdos silikatinių blokų gamyklos, Ukmergės linų fabriko ir Margių durpių briketo gamyklos statyba. Kapitalinių darbų žemės ūkio srityje plane numatoma toliau plėsti MTS, tarybinių ūkių, melioracijos mašinų stočių materialinę-techninę bazę, gyvulininkystės ir kitu ūkinių pastatų tarybiniuose ūkiuose, valstybinių kaimo elektrinių ir elektros tinklo, žemės ūkio mokymo įstaigų statybą. Taip pat numatoma vykdyti stambias melioracijos statybas. Švietimo, Kultūros ir Sveikatos apsaugos ministerijos 1957 m. pastatys ir atiduos eksploatuoti naujus mokyklų pastatus 5280-čiai vietų ir ligonines su 375 lovomis. Bus užbaigti statyti trys kultūros namai ir keturi kinoteatrai, eilė vaikų darželių ir lopšelių. 1957 metais ministerijoms ir žinyboms numatyta užduotis įvesti pagrindinių fondų 670 milijonų rublių sumai. Tai igalins kiek sumažinti metų gale didelę neužbaigtų statybų apimtį. Skirdami dideles lėšas kapitalinei statybai, mes turime stengtis, kad jos būtų efektyviai išnaudojamos. TSKP CK gruodžio Plenumas nurodė didžiulius trūkumus kapitalinės statybos srityje. Šie trukumai, visų pirma, pasireiškė tuo, kad ministerijos ir žinybos išskaido statybai skirtas lėšas daugelyje objektų, nesukoncentruoja jų svarbiausiems ir baigtiniems objektams statyti. Visa tai užtęsia statybų terminus ir „įšaldo” dideles lėšas bei materialinius išteklius. Ministerijų ir žinybų vadovai turi atidžiai išnagrinėti atskirų statybų padėtį ir užtikrinti, kad šiais metais kapitaliniai įdėjimai ir materialiniai ištekliai bütų sukoncentruoti svarbiausioms ir užbaigtinoms statyboms vykdyti. Labai lėtai pertvarko savo darbą statybinės ir projektinės or ganizacijos. Mūsų statybinės organizacijos, siekdamos įvykdyti planus pagal lėšų įsisavinimo rodiklį, dažnai užtęsia daugiau darbo reikalaujančias užbaigtines statybas. Vis dar daug jėgų ir lėŠų išeikvojama statybos trūkumams pašalinti. Daugelyje statybų blogai organizuotas darbas, nepatenkinamai išnaudojama turima technika, blogai saugomos ir netaupiai naudojamos medžiagos. Statybos atsieina dar labai brangiai. Apskaičiuota, kad kvadratinis metras gyvenamojo ploto musų respublikoje kainuoja maždaug du tūkstančius rublių, viena moksleivio vieta mokyklose - keturis tūkstančius rublių, vienas kubinis metras gamybinių pastatų - 200 rublių. Mūsu projektavimo organizacijos, nors dabar ir nebeleidžia didelių statybos nesaikingumų, tačiau dar mažai dėmesio skiria statybų ekonominiams rodikliams. Mažai rūpinamasi paprastų ir pigių projektų naudojimu statyboje, atskirų konstrukcijų ir detalių suvienodinimu. Vienas svarbiausių 1957 metų uždavinių yra darbo žmonių gyvenimo sąlygų pagerinimas. Valstybinių kapitalinių įdėjimų apimtis gyvenamųjų namų statybai sąjunginėms-respublikinėms ir respublikinėms ministerijoms bei žinyboms padidinama palyginti su 1956 metais daugiau kaip pusantro karto, o gyvenamojo ploto atidavimas eksploatacijai – 83 procentais. Šiais metais ypatingas dėmesys skiriamas gyvenamųjų namų statybai rajonų centruose, tarybiniuose ūkiuose ir MTS. Vietinės Tarybos statys gyvenamuosius namus 69 rajonų centruose. Tarybiniai ūkiai, MTS ir kitos žemės ūkio įmonės ir organizacijos atiduos eksploatuoti 32 tūkstančius kvadratinių metrų gyvenamojo ploto. 1957 metais žymiai išplečiama individualinė gyvenamųjų namų statyba. Darbininkai ir tarnautojai pastatys miestuose ir kaimuose savo lėšomis ir valstybinio kredito pagalba daugiau kaip 80 tūkstančių kvadratinių metrų bendro gyvenamojo ploto. Statybinės organizacijos, ministerijos ir žinybos, vietinės Tarybos turi padaryti viską, kad būtų įvykdytas gyvenamojo ploto statybos planas ir sudarytos sąlygos dar labiau išplėsti gyvenamųjų namų statybą sekančiais metais. Reikia visokeriopai padėti darbo žmonėms statyti gyvenamuosius namus. Ypač skatintina yra darbo žmonių iniciatyva statyti gyvenamuosius namus savo jėgomis. Čia gerą pavyzdį parodė Grigiškiu popieriaus fabriko, „Pirmūno” ir laivų remonto gamyklų kolektyvai. Jų pavyzdžiu turėtų pasekti ir kitų įmonių kolektyvai. 1957 metų plane numatoma toliau gerinti miestų ir rajonų centrų komunalinį ūkį. Numatyta pagerinti gyventojų aprūpinimą vandeniu ir elektros energija. Pagerės 18 rajonų aprūpinimas elektros energija. Vilniuje bus plečiamas butų dujofikavimas, atiduota eksploatuoti antroji troleibusų linija, o taip pat termofikuota 800 tūkstančių kubinių metrų gyvenamųjų ir administracinių pastatų. Komunalinio ūkio ministerija ir vietinių Tarybų vykdomieji komitetai turi ypatingai rūpintis turimo gyvenamojo fondo išsaugojimu. Negalima toliau taikstytis su tuo, kad daugelyje miestų dėl vietinių organų nerūpestingumo didelė dalis gyvenamųjų namų yra apleista. 1957 metais asignavimai gyvenamojo fondo kapitaliniam remontui padidės 20 procentų. Išaugus gyventojų pajamoms ir padidėjus prekių resursams, 1957 metais valstybinės ir kooperatinės prekybos bendrąja prekių apyvartą numatyta padidinti 7,8 procento, tame tarpe kooperatinės prekybos kaimo vietovėse – 9,2 procento. Eilės prekių fondai žymiai padidėja. Tai žymiai pagerins gyventojų aprūpinimą jomis. Cukraus rinkos fondai padidės 27,5 procento, kruopų - 30 procentų, rūšinių miltų - 19 procentų, odinės avalynės - 29 procentais, vilnonių audinių – 40 procentų. Žymiai išplečiama prekyba kultūrinėmis-buitinėmis ir ūkinėmis prekėmis, pirmoje eilėje, kaimo vietovėse. Svarbus prekybinių organizacijų uždavinys – toliau plėsti prekybos tinklą, ypač kaimo vietovėse ir organizuoti išvežiojamąją prekybą. Būtina išplėsti visuomeninio maitinimo įmonių tinklą, padidinti patiekalų asortimentą ir pagerinti jų kokybę. Reikia mažinti patiekalų savikainą, pirmiausia pramonės įmonių, tarybinių ūkių, MTS ir mokyklų valgyklose. Prekybos ir visuomeninio maitinimo darbuotojai privalo pakelti pirkėjų aptarnavimo kultūrą, plačiau įdiegti pažangias prekybos formas. Draugai deputatai! Plane numatoma toliau plėsti mokyklų, bibliotekų, kino įrengimų, vaikų ir gydymo įstaigų tinklą. 1957 - 1958 mokslo metais respublikoje veiks 3846 Svietimo ministerijos bendro lavinimo mokyklos, tame tarpe 425 vidurinės ir 6 mokyklos-internatai. Mokinių skaičius padidės iki 424 tūkstančių. 5-11 klasėse mokysis beveik 9 kartus daugiau mokinių, negu visose gimnazijose ir progimnazijose buržuazijos valdymo metais. 1957 m. Švietimo ministerija numato pastatyti ir atiduoti naudoti vidurines mokyklas Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Kėdainiuose, Pakruojyje, Kazlų Rūdoje ir Druskininkuose. Be to, bus statomos mokyklos rajonų centruose: Pandėlyje, Jurbarke, Sedoje, Prienuose, Veisiejuose, Kelmėje, Radviliškyje, Skaudvilėje ir Kaune bei Panevėžyje. Būtina pažymėti, kad visuotinio vidurinio mokymo igyvendinimas respublikoje vyksta nepatenkinamai: kai kurie mokyklinio amžiaus vaikai, pradėję lankyti mokyklą, metų bėgyje ją meta. Vis dar yra nemaža nepažangių mokinių. Darbo žmonių deputatu tarybų vykdomieji komitetai ir Švietimo ministerija turi imtis visų priemonių, kad visi mokyklinio amžiaus vaikai mokytųsi ir kad būtų pakeltas moksleivių pažangumas. Aukštosiose mokslo įstaigose ir technikumuose 1957 m. mokysis daugiau kaip 46 tūkstančiai studentų. Šios mokslo įstaigos išleis daugiau kaip 9 tükstančius jaunųjų specialistų, jų tarpe 3700 baigusių aukštąji mokslą, arba apie 10 kartų daugiau, negu paskutiniaisiais buržuazijos valdymo metais. Šie faktai nuplėšia kaukę nuo buržuazinių nacionalistų bei jų propagandos, kurią jie veda už amerikinius dolerius. Šie faktai ryškiai parodo, kad Komunistų partija ir Tarybinė vyriausybė nenuilstamai rūpinasi lietuvių nacionalinės kultūros vystymu ir lietuviškos tarybinės inteligentijos ugdymu. 1957 metais bus išplėstas bibliotekų ir kinų tinklas. Metų gale veiks 1750 valstybinių bibliotekų, 586 stacionariniai ir kilnojamieji kinai ir 3134 klubinės įstaigos. Numatyta atiduoti naudoti naujus kultūros namų pastatus Lazdijuose, Dauguose ir Linkuvoje, kinoteatrus Naujojoje Vilnioje, Šilalėje, Prienuose ir Druskininkuose. Tenka pažymėti, kad daugelio kultūros-švietimo įstaigų darbas dar nėra patenkinamas. Kultūros ministerija ir Darbo žmonių deputatų tarybų vykdomieji komitetai turi imtis priemonių jų darbui pagerinti. Numatoma toliau gerinti liaudies sveikatos apsaugą. Lovų skaičius ligoninėse padidės daugiau kaip tūkstančiu. 1957 metais respublikos ligoninėse bus 2,5 karto daugiau lovų, negu 1940 metais. Padidės vietų skaičius vaikų darželiuose ir nuolatiniuose vaikų lopšeliuose. Vien tik respublikos sveikatos apsaugos įstaigose šiais metais dirbs daugiau kaip 4000 gydytojų, tuo tarpu, kai buržuazinėje Lietuvoje iš viso jų buvo tik 900. Naujų gydymo įstaigų kapitalinei statybai numatyta 15 milijonų rublių. Bus atiduotos naudoti ligoninės Vilniuje bei Šiauliuose ir tęsiama jų statyba Kretingoje, Druskininkuose, Birštone, Švėkšnoje ir kt. Tarybų Lietuvos pasiekimus sveikatos apsaugos srityje galima matyti pažvelgus į bet kurį mūsų rajoną. Dabartinio Anykščių rajono teritorijoje Smetonos diktatūros metais dirbo keturi gydyto jai ir vienas felčeris. Dabar rajo no centre veikia gerai įrengta 100 lovų ligoninė. Joje dirba gydytojai-specialistai, veikia poliklinika, moterų konsultacija, vaikų konsultacija. Rajone yra trys ambulatorijos, keturi felčerių akušerių punktai, o taip pat ligoninės Svedasuose ir Debeikiuose Rajone dirba 21 gydytojas ir be veik 50 felčeriu, akušerių ir medicinos seserų. Draugai deputatai! Svarbiausia sąlyga vykdant 1957 metu plano uždavinius gamybai išvys tyti ir liaudies gerovei toliau kelti yra darbo našumo kėlimas. Palyginti su 1956 metais darbininkų darbo našumą pramonėje 1957 metais numatoma pakelti 6,8 procento, statybose - 8,1 procento. Planuojamas darbo našumo padidinimas bus pasiektas įdiegiant naujausią techniką ir pažangią technologiją, o taip pat gerinant darbo organizavimą bei mechanizuojant ir automatizuojant gamybos procesus. Pakilus darbo našumui ir pasiekus planuojamą materialinių sąnaudų ekonomiją, žymiai sumažės gamybos kaštai. Pramonės produkcijos savikaina sumažės atitinkamų metų kainomis 1,4 procento. Tai duos liaudies ūkis 77 milijonus rublių santaupu. Siekiant įvykdyti valstybiniame plane numatytas užduotis pagal visus rodiklius, reikia iš pagrindų pagerinti tarybinio aparato darbą, geriau vadovauti gamybai, pakelti vietinių Tarybų valdmenį ir sustiprinti jų ryšį su darbo žmonėmis. 1957 metų kovo 3 dieną ivykę rinkimai į vietines Darbo žmonių deputatų tarybas dar kartą pademonstravo nesugriaunamą liaudies ir partijos vienybę. Rinkimų rezultatai parodė, kad Lietuvos liaudis karštai pritaria išmintingajai Komunistų partijos politikai ir yra pasiryžusi nepagailėti jėgų ir pastangų TSKP XX suvažiavimo iškeltiems istoriniams uždaviniams įvykdyti. Naujai išrinktosios Darbo žmonių deputatų tarybos, partijos vadovaujamos, su visa energija isijungs į kovą už 1957 m. valstybinio plano įvykdymą, už gamybos išplėtimą, gyvenamųjų namų, mokyklų, ligoninių, komunalinių įmonių statybos planų viršijimą. Draugai deputatai! Pateiktame Jums tvirtinti 1957 metų valstybiniame plans numatomas tolesnis visų liaudies ükio šakų išvystymas ir darbe žmonių materialinės bei kultūrt nės gerovės kėlimas. Mūsų uždavinys yra užtikrinti, kad 1957 metų planas būtų įvykdytas ir viršytas pagal visus rodiklius. Šiais metais tarybinė liaudis minės Didžiosios Spalio socialis tinės revoliucijos 40-ąsias metines. Pramonės ir transporto darbininkai, kolūkiečiai ir žemės ūkio mechanizatoriai, visi mūsų respublikos darbo žmonės ruošiasi pažymėti šią garbingą datą puikiais gamybiniais laimėjimais. Respublikos darbo žmonės, vis labiau plėsdami socialistinį lenktyniavimą Spalio revoliucijos 40-ųjų metinių garbei, įsiparelgoja pirma laiko įvykdyti metinius planus, ieško naujų rezervų darbo našumui pakelti, gamybal padidinti ir produkcijos kokybel pagerinti. 1957 metų plano užduočių įvykdymas pirma laiko bus geriausia mūsu respublikos darbo žmonių dovana Didžiojo Spalio 40-osioms metinėms. Netenka abejoti, kad Tarybų Lietuvos darbo žmonės šį savo uždavinį garbingai įvykdys. (Plojimai).


Agentūra ADN paskelbė tokį komunikatą apie Vokietijos Vieningosios socialistų partijos Centro komiteto 31-ąjį plenumą: 1957 metų kovo 27 d. įvyko Centro komiteto plenumas. Politinio biuro pranešimą padarė draugas Elsneris. Draugas Maternas padarė pranešimą apie rinkimus į Vokietijos Demokratinės Respublikos bendruomenių atstovybes ir rajoninius deputatų susirinkimus. Centro Komitetas apsvarstęs vienbalsiai patvirtino Politinio biuro pranešimą ir draugo Materno pranešimą.


Kai Impulevičius ir jo gauja atliko savo budelišką darbą, hitlerininkai su savo padlaižiais susidorojo be jokių ceremonijų — ėmė ir paprastai išvaikė. Impulevičius dar įsitaisė Plechavičiaus gaujose ir kituose nacionalistų ginkluotuose sambūriuose. Bet šaukštai, kaip sakoma, buvo po pietų. Artėjo liaudies keršto valanda. Eiliniai budeliai lindo į pogrindi, keitė pavardes ir kitokiais būdais maskavosi. Impulevičius paskui buvusius šeimininkus nėrė į Vakarus. Lyg žiurkė iš skęstančio laivo, budelis 1949 metais buvo išmestas anapus Atlanto į JAV. Kiek puošnių žodžių paberia JAV vadeivos, kalbėdami apie „laisvę”, ir „demokratija”. Bet jie priglaudė Impulevičių, kaip priglaudė Ukmergės budeli Paškevičių ir daugelį kitų budelių. Prieglobstis šiems nusikaltėliams, kurie sutepė save negirdėtais žiaurumais, yra gėdos dėmė Jungtinėms Amerikos Valstijoms, Jie vadina save „laisvuoju pasauliu”, bet jie patys parodo, ko vertas šis pasaulis, laikydami šiuos išgamas ir apgindami juos nuo pelnytos bausmės. Viskas, kas yra doro pasaulyje, pasmerks šitokį elgesį. Budelio elgesys sukėlė dorų žmonių pasipiktinimą ir pasišlykštėjimą. Pernai Vilkaviškio rajono milicijos vardu iš JAV, buvo gautas įdomus laiškas, kuriame demaskuojamas buržuaziniais laikais policininku dirbęs, o vėliau hitlerininkų bendrininku tapęs žudikas Petras Didelis. Demaskavęs šį žudiką laiško autorius rašo: