Toliau visos derybos su lenkais dar aiškiau iškėlė pasaulio opinijoj Vilniaus klausimą kaipo labai ginčytiną. Pradėjo vis daugiau ir daugiau atsirasti balsų užsieniuose, kurie aiškiai stojo mūsų pusėn. Štai ir galingiausių lenkų šalininkų prancūzų tarpe paskutiniu laiku mes girdime galingą balsą, kuris šaukia teisingumo, vadinasi, stojo mūsų pusėn. Vilniaus klausimas dabar plačiai žinomas ne tik Europoje, bet ir visame pasaulyje. Ir niekas dabar jau neturi teisės tvirtinti, kad Vilnaus byla yra baigta, kad Vilnius neginčijamai priklauso lenkams.


Pastaraisiais metais nuveiktas didelis darbas, šalinant trūkumus organizacinėje struktūroje ir likviduojant valdymo aparato etatų nesaikingumus. Iš viso per pastaruosius trejus metus valdymo, paruošų ir kito negamybinio personalo skaičius buvo sumažintas daugiau kaip 900 tūkstančių žmonių, iš jų žymi dalis perkelta į gamybą. Bet ūkio valdymo aparatas vis dar tebėra griozdiškas.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

NIUJORKAS, rugsėjo 6 d. (TASS-ELTA). Dauguma laikraščių pirmuosiuose puslapiuose išspausdino dvi nuotraukas, rodančias, kaip Amerikos rasistai, manantieji, kad mokyklos turi būti „tiktai baltiesiems”, tyčiojasi iš negrų vaikų.


Pabrėžęs, kad RDP ir VVSP laikosi vieningų pažiūrų visais pagrindiniais komunistinio judėjimo ir dabartinio tarptautinio gyvenimo klausimais, G. Georgiu-Dežas toliau pasakė, kad išsaugoti taiką – pagrindinis mūsų dienų klausimas. Tačiau, pareiškė jis, agresyvūs JAV sluoksniai, remdamiesi Vakarų Vokietijos militaristais ir kitais Šiaurės Atlanto bloko sąjungininkais, toliau vykdo politiką, kurios tikslas plėsti ginklavimosi varžybas ir didinti tarptautinį įtempimą. Rumunija taip pat, kaip ir kitos socialistinės valstybės, yra tos nuomonės, kad tikriausias būdas karo grėsmei pašalinti ir tvirtai taikai užtikrinti – tai visuotinis ir visiškas nusiginklavimas.


Anglų kolonizatorių manevrai Kipro saloje


– Buvau nuvykęs į Buenos Aires. Užėjau į seną lietuvių redakciją – „Rytojaus“ – mačiau kai kurias reformas: vieton Trockio, kabo Stalinas. O iš Lietuvos laikraščių jiems siunčia tik „Lietuvos Žinias“; už tat jie jas gaudami – Vileišį ir kitus pašmeižia, o pačias „L. Ž.“ išjuokia.


Nenoriu girtis, bet apie rinkimų baigtį turbūt pranešiau pirmas ne tik Lietuvoje, bet ir Pabaltijy”.


Jei to nedarote ir paliekate 100 dienų “medaus mėnesiui”, nusikalstate sau, savo profesijai ir skaitytojams.


Tai — vienas vakarykštės festivalio dienos epizodų, atrodytų, niekuo nesiskiriąs nuo ankstesnių. Lygiai taip pat prie viešbučių, laukdami delegacijų, stovėjo įvairiaspalviai autobusai, virėjai lygiai taip pat ruošė pusryčius ir pietus, diktoriai įvairiomis kalbomis skelbė darbotvarkę. Ir vis dėlto buvo juntama, kad tai buvo paskutinė festivalio diena. Prie vieno autobuso, kuriuo ruošėsi važiuoti į miesto centrą vengrų jaunuoliai ir merginos, stovėjo dvi Maskvos moksleivės su gėlių puokštėmis — jos atėjo atsisveikinti iš anksto…


Pranešama, kad profinterno kongresas atidėtas iki rūgpiūčio 15 d., bet gali būti dar atidėtas.


Konservatyvusis Tadžikistano prezidentas R.Nabijevas priėmė ministro pirmininko A.Mirzojevo atsistatydinimą. Apie tai praneša agentūra ITAR-TASS.


Jelcinas priminė, kad tarp Rusijos ir Kazachstano iškildavo įvairių problemų, dabar mėginama jas išspręsti.


Komunistų partija tarybiniam jaunimui nurodė didį ir aiškų tikslą - komunizmą. Čia yra mūsų jaunimo laimė, nes jam netenka tuščiai eikvoti jėgų, ieškant to, dėl ko verta dirbti, gyventi ir kovoti.


Kitą dieną Olenhaueris Bodenverderyje pasakytoje kalboje atkreipė dėmesį į tą faktą, kad jėgos politika nesuteikė Vokietijos Federatyvinei Respublikai galimybės pažengti pirmyn bent vieną žingsnį.


Rusija, Brzezinski nuomone, nors geografiniu požiūriu yra milžiniška, savo ekonomika gali lygintis tik su trečiojo pasaulio šalimis.


-apmąstyti rusų diplomatų stručio politiką, vykdomą rusų diasporų atžvilgiu, organizuoti jos nuodugnų nagrinėjimą spaudoje, kad Rusijoje kiltų visuomenės rezonansas.


Šioje Leipcigo rudens mugėje dalyvavo 33 valstybės. Ją aplankė 274.097 žmonės iš 77 pasaulio šalių. Mugėje dalyvavo vyriausybinės, parlamentinės ir prekybinės delegacijos iš daugelio šalių.


Tarybų Sąjungos vyriausybė, nuosekliai vykdydama taikos politika, padarė ryžtingą pareiškimą, kuriuo smerkiami JAV vyriausybės branduoliniai sprogdinimai dideliame aukštyje. Tarybiniai mokslininkai karštai remia šį kupiną humaniškumo pareiškimą ir prijungia savo balsą prie protestų Amerikos atomininkams.


Imkim kad ir esančias įvairias tarp valstybių ūkiškas sienas. Principe jos kenksmingos ir reikia siekti jų pašalinimo. Jos yra kenksmingos, nes jos varžo laisvą turtų pasikeitimą, o juk ūkio gyvenimo esmę ir sudaro turtų gamyba, pasikeitimas ir jų suvartojimas. Turtų laisvas cirkuliavimas gal yra net svarbiausia gyvenimo funkcija, nes jis teigiamai veikia ir gamybą ir suvartojimą. Bet, deja, tų sienų staiga pašalinti negalima. Staigus pašalinimas dažniausiai atneša tiek neigiamų reiškinių, kad tie reiškiniai nustelbia visą tą naudą, kurią duoda laisvas turtų cirkuliavimas. Geriausiai šitai pasirodė ūkio santykiuose tarp mūsų kaimynų estų ir latvių. Ten buvo karštas iš abiejų pusių noras kuo greičiausiai nugriauti visas sienas, nutraukti visus suvaržymus ir duoti visišką laisvę. Bet patyrimas tuoj uždėjo savo veto. Prisiėjo trauktis atgal ir tik pamažu atsargiai siekti užsibrėžtą tikslą. Laisvė iš esmės geras dalykas, bet ją prisieina taikinti palengva. Be to kiekviena laisvė turi savo ribas.


Labai šiltai ir nuoširdžiai vakar vyko kandidatų į TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatus susitikimas su Vilniaus rajono rinkėjais.


P. Aronštein pareiškė, kad Lietuva paliko neteisingumo auka, kada, lenkams su savo Želigovskiu klastingai pagrobus Vilnių, didžiosios valstybės ir Tautų S-ga pripažino įvykusį smurto faktą, pripažino tik tokių aplinkybių tesudarytą būklę. Anot p. Aronšteino, jau 10 metų trukusi toji būklė sudarė Europos rytuose tikrą opą, kurią reikia tuojau pašalinti. Girdi, kada prabils patrankos, tai bus jau per vėlu.


Moldovos vyriausybės ir vadinamosios Padnestrės respublikos atstovai pasirašė susitarimą nutraukti ugnį. ITAR-TASS informavo, kad ši dokumentą pasirašė Moldovos premjero pirmasis pavaduotojas ir Padnestrės respublikos parlamento pirmininkas. Vakar abiejų pusių atstovai vėl turėjo susitikti Dubosaruose.


Tai nepriimtina Jungtinėms Amerikos Valstijoms.


Lietuvos gyventojų nacionalinė sudėtis palanki nepriklausomybei įtvirtinti. Lietuva turi gražias sugyvenimo su kitomis tautomis tradicijas. Išliko karaimų bendruomenė, išsaugojo savitumą rusų sentikiai.


1957 metų lapkričio 7 d. sukanka 40 metų nuo Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos, kuri pradėjo naują erą žmonijos istorijoje — kapitalizmo žlugimo ir naujos, socialistinės visuomenės įsigalėjimo erą.


Pagaliau, lenkų pasiūlyti saugumo pakto ir arbitražo sutarties projektai lietuvių buvę atmesti dėl to, kad saugumo pakto projekte buvę kalbama apie „dabartinių teritorijų neliečiamybę“, o arbitražo sutarties projektas numatąs visišką praeities ir teritorialinių ginčų išskyrimą iš sutarties nuostatų.


Indo - europiečių tautų skaičiuje lietuviai yra palikę vienui vieni, kurių kalba yra artimiausia sanskritų. Mokyti etnografai spėlioja, kad lietuviai yra seniausioji Europos tauta, kuri pasiekus Baltijos jūrą, bet nepereinamų miškų atskirta nuo viso pasaulio, palyginti vėlai susidūrė su kitomis, ypač pietų, tautomis. Į valstybe letuviai susibūrė tik tuomet, kai pajuto stiprų spaudimą iš vokiečių kryžiuočių pusės ir iš rusų bei lenkų.


Apskritai šis euroskeptiškai nusiteikęs susivienijimas dažnai konfliktuoja su AWS vadovybe, nepritaria beveik visiems Seimo bei vyriausybės sprendimams.


Stokholme įvykusiame Tarptautinės autorių draugijų konfederacijos - CISAC - administracinės tarybos posėdyje nutarta priimti Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūrą šios organizacijos tikrąja nar


Viktoras Kučinskis, prezidento padėjėjas ypatingiesiems reikalams.


„Dziennik Wilenski” į vieną iš savo paskutinių numerių įdėjo straipsnį, pavadintą „Apie viršutinės pilies bokštą”, kuriame suteikia šiokių tokių žinių apie Vilniaus lenkų taip paslaptingai, bet intensyviai vedamą Gedimino pilies bokšto „rekonstrukciją”. Matyti, patys lenkai nėra visiškai ramūs dėl savo sumanyto darbo, nes paprasčiausiame informaciniame straipsnyje visų pirma randa reikalinga jį pateisinti. Girdi, „rekonstrukcija” esanti būtina, nes „tą puikų bokštą” tyčia sugadino „maskoliai”, pirmą kartą XVII šimtmetyje, kada norėjo sugriauti pilį iš pamatų, ir antrą kartą 1837 m., kada bokštui pristatė aukštą kariško optinio telegrafo reikalams.


Tegu sau toks pripažinimas ar nepripažinimas praktiškos reikšmės ir neturi, bet jis turi principinę reikšmę. Ką daryti su okupuotos Lietuvos piliečiais? Jie turės pasus, kuriuose bus pažymėti kaipo Lenkijos piliečiai. Panašiu klausimų yra daugybė. Vadinasi, šioki ar toki, kad ir mažiausi santykiai tuojau iškelia esmės klausimą: pripažįsta ar nepripažįsta Lietuva okupuotas žemes Lenkijos žemėmis. Pripažinimas reikštų smurto fakto iš Lietuvos pusės legalizavimą ir formalų Vilniaus išsižadėjimą.


Draugai deputatai! 1956 metais respublikos liaudies ükio išvystymui buvo sunaudota daugiau kaip 1 milijardas rublių valstybinių kapitalinių įdėjimų, jų tarpe pramonei - 410 milijonų rublių, žemės ūkiui – 270 milijonų rublių, transportui ir ryšiams – 110 milijonų rublių. Palyginti su 1955 metais kapitaliniai įdéjimai į respublikos liaudies ūkį padidėjo 37 procentais. Tačiau kapitalinės statybos planas tebuvo įvykdytas tik 94 procentais.


Fašistinio diktatoriaus Franko ypatingoji karo taryba savo uždarame posėdyje Madride nuteisė 20 metų kalėti Ramoną Ormasabalį ir 10 metų kalėti Gregoriją Rodrigą. Šiuos žymius Ispanijos Komunistų partijos veikėjus frankistų valdžia apkaltino „komunistine veikla“ ir „karinio sukilimo“ ruošimu.


Gruodžio 16 dieną Seimas nepritarė siūlymui minėtas pataisas svarstyti skubos tvarka.


Šių metų kovo mėn. 8—9 d. d. Rumunijos ministeris pirmininkas Petre Groza ir TSRS Liaudies Komisarų Tarybos Pirmininkas J. V. Stalinas pasikeitė laiškais Transilvanijos klausimu. Rumunijos vyriausybė kreipėsi į TSRS vyriausybę, prašydama įvesti rumunų administraciją Šiaurinėje Transilvanijoje. Kaip žinoma, Raudonoji Armija išvijo vokiečių - vengrų armiją iš Šiaurinės Transilvanijos. Tačiau vokiečių fašistinė agentūra pradėjo organizuoti čia pogromus ir diversijas. Vadinamųjų „Maniu vardo savanorių“ būriai, kuriuos sudarė daugiausia fašistai — geležinės gvardijos dalyviai, skubotai priimtieji į nacional - caranistų partiją, rengė vengrų užpuldinėjimus. Banditai nevengė tiesioginių provokacijų Raudonosios Armijos dalių užnugaryje. Buvusiosios Rumunijos vyriausybės nesiėmė priemonių tvarkai Šiaurinėje Transilvanijoje užtikrinti ir tarybinė karinė vadovybė tuomet nelaikė galimu perduoti Transilvanijos valdymą į rumunų valdžios organų rankas.


Tarybų Sąjungoje sukurtas stambus mechanizuotas žemės ūkis. Socialistinė industrija aprūpino jį šiuolaikinėmis mašinomis, kurios atlieka pagrindinius žemės ūkio darbus, daug kuo palengvindamos kolūkiečių — vyrų ir moterų, MTS ir tarybinių ūkių darbuotojų darbą. Pastaraisiais metais pasiekti rimti laimėjimai vystant eilę žemės ūkio gamybos šakų — įsavinant dirvonus ir plėšinius, žymiai išplėsti pasėlių plotai, praėjusiais metais paruošta grūdų 1 milijardu pūdų su viršum daugiau, negu 1955 metais. Niekada mūsų šalis nenuimdavo tiek grūdų, kiek nuėmė praeitais metais. Padidėjo techninių kultūrų derlius, gyvulininkystės produktų, ypač pieno, gamyba.


Noriu sustoti ties darbo apmokėjimo klausimais. Esamoji apmokėjimo sistema neprisideda prie žemės ūkio gamybos kelimo. Matyti, ji paseno. Būtų gera, jeigu patys tarybinių ūkių ir MTS direktoriai, kolūkių pirmininkai, partijos rajonų komitetų sekretoriai kartu su kolūkiniu aktyvu, o dabar aktyvas labai prityręs, apgalvotų ir pateiktų savo pasiūlymus, kaip pagerinti darbo apmokėjimą.


Daugiausia vokiečių specialiuosiuose lageriuose atsidūrė 1945-1946 m.


Tad už dideles pajamas reikia mokėti 53 proc. mokesčių, o kiekvienas šeimininkas turi mokėti ne tik atlyginimą savo darbininkui, bet ir ne mažesnę sumą socialiniams fondams.


Lietuvos TSR Liaudies ūkio tarybos pramonės įmonių aktyvas įmonių darbininkų, inžinerijos-technikos darbuotojų ir tarnautojų kolektyvų, partinių, profsąjunginių ir komjaunimo organizacijų vardu priima Baltarusijos ir Latvijos liaudies ūkio tarybų įmonių kolektyvų kvietimą socialistiškai lenktyniauti ir yra tos nuomonės, kad lenktyniavimas padės toliau smarkiai didinti pramonės gamybą, plačiai keistis patyrimu, kaip darbo žmonės dalyvauja pramonės valdyme, įdiegti priešakine techniką bei technologiją, paskleisti geriausių gamybos novatorių patyrimą, stiprinti mūsų Tėvynės broliškųjų tautų draugystę.


Reikėtų tik atidžiau paanalizuoti pastarųjų 2-3 mėnesių Seimo Pirmininko pasisakymus ir pasiūlymus, palyginti juos su kitų valstybinių institucijų pozicija.


Ketvirta, Niujorko valstijos gubernatorius pažymėjo, kad labai didelis nedarbas. Jis priminė, kad metų pradžioje oficialūs asmenys pranašavo, jog nedarbas sumažėsiąs maždaug iki 4 procentų visos darbo jėgos. Tačiau, nurodė jis, spalio mėnesį bedarbiai sudarė 5,5 procento bendros darbo jėgos. (Tuo metu, kai Rokfeleris sakė savo kalbą, darbo ministerija Vašingtone paskelbė, kad bedarbių procentas šalyje lapkričio mėnesį padidėjo iki 5,8 procento bendros darbo jėgos).


Vytautas nėra joks pasakos milžinas, stebėtinu būdu mūsų praeity atsiradęs ir išnykęs, kokį lyg nori iš jo padaryti lenkų XV šimtmečio istoriografas, Krokuvos kanonikas Jonas Dlugošas. Pastarasis šitaip išsireiškia, apibūdindamas Vytauto gadynę: „Mūsų laikų žmonėse yra nusistovėjusi nuomonė, kad joks Vytauto laikų valdovas negali jam prilygti nei savo duosnumu nei savo nuveikto darbo išdavomis. Jis savo tamsią, menkutę, niekam nežinomą tėvynę savo darbais ir savo veiksmais pirmas pakėlė ir pirmas išgarsino. Tokia Lietuva prie sekančių kunigaikščių neišsiliko. Atrodo, nėra abejojimų, kad Lietuvos garbė buvo jo pagimdyta ir drauge su juo užgeso“. Šitas Dlugošo liudijimas yra vienašališkas ir iš esmės neteisingas, o tačiau jis pasiliko visuomenės galvoje ir paveikė mus pačius. Neseni dar yra tie laikai, kai net Lietuvos istorijos vadovėlių rašytojai, pav. p. Paparonis, mūsų tautos istoriją baigė Vytauto mirtimi. Atrodo, lyg lietuvių tauta netekusi Vytauto, įkrito į kažkokį letargo miegą ir jame išbuvo ligi savo prisikėlimo mūsų laikais.


“Apie kokį bendradarbiavimą ir partnerystę galima kalbėti, jeigu Rusijos nuomonės atvirai nepaisoma?” - pareiškime klausė Sergejevas, kuris anksčiau vadovavo Rusijos branduolinėms pajėgoms.


Kas atidžiai analizuoja procesą, gali pastebėti, jog grąžinant dalį privatizavimo lėšų konkretiems indėlininkams, tik sprendžiami teisiniai klausimai.


Kaip pažymi demokratinė spauda, Prancūzijos studentai gyvena nepaprastai sunkiomis sąlygomis; tik 17 procentų jų gauna stipendiją, kuri, deja, esant dabartiniam pragyvenimo brangumui, gana menka. Daugelis studentų net negali nusipirkti reikalingų vadovėlių. Užsiėmimai vyksta sunkiomis sąlygomis. Auditorijos perpildytos.


Šio apsireiškimo priežastį autorius šitaip paaiškina:


Izraelio premjeras Netanjahu vakar pagrasino nutrauksiąs taikos susitarimų su palestiniečiais įgyvendinimą, jeigu jų prezidentas Arafatas gegužės mėnesį vienašališkai įsteigs Palestinos valstybę.


TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkas K. J. Vorošilovas teikia legacijai Lenino ordiną. VLKJS CK sekretorius A. N. Šelepinas pritvirtina aukštąjį vyriausybinį apdovanojimą prie vėliavos. Griaudžia ovacija. Atrodo, šiomis minutėmis prasiskyrė Didžiųjų Kremliaus Rümų sienos, ir visas mūsų jaunimas – drąsus, narsus, pasiruošęs, kai šaukia partija, bet kuriems žygdarbiams, yra čia, ploja kartu su Plenumo dalyviais.


Keli tūkstančiai maskviečių, susirinkusių Raudonojoje aikštėje, karštais plojimais sveikino Josipa Broz-Tito.


Praėjusį penktadienį opozicijos šalininkai nusiuntė prezidentui ultimatyvų pareiškimą, kuriame reikalaujama nutraukti brolžudišką karą arba atsistatydinti. Šiame ultimatume protestuojama prieš galimą sandraugos „žydrujų šalmų” įvedimą į respubliką, nes tai būtų ne kas kita, o kišimasis į suverenios valstybės vidaus reikalus. Opozicijos nuomone, tokia galimybė buvo svarstoma „užkulisinėse derybose” su NVS jungtinių ginkluotųjų pajėgų vyriausiuoju vadu aviacijos maršalu J.Šapošnikovu.


Prie prezidiumo stalo su vėliava prieina VLKJS delegacija - VLKJS CK sekretorius A. N. Šelepinas, Kustanajaus srities Džarkulio MTS komjaunimojaunimo traktorinės brigados brigadininkas Socialistinio Darbo Didvyris I. Budskojus, Donbaso tresto „Krasnoarmeiskugolj“ Dimitrovo vardo šachtos anglies-kombaino mašinistas, garbės šachtininkas A. Kulikas, Čkalovo srities tarybinio ūkio „Tobolskij“ agronomė M. Daškova, Kuznecko metalurgijos kombinato komjaunimo-jaunimo marteno krosnies Nr. 9 plieno lydytojas A. Anisimovas ir kiti.


Tačiau savo pareiškime Sorosas teigia, kad sukrėtimai Rusijos finansų rinkoje nesusiję su tuo, ką jis pasakė ar padarė.


Mūsų liaudis, vadovaujama savo Komunistų partijos, stato komunizmą. Šiame didžiajame kuriamajame darbe su dideliu entuziazmu dalyvauja tarybiniai mokslininkai. Tarybų Sąjungoje dirbamas didelis darbas visose mokslo srityse. Visas pasaulis pripažino tarybinių mokslininkų pasiekimus taikiai naudojant atominę energiją. Tarybiniai žmonės teisėtai didžiuojasi tuo, kad mūsų šalyje buvo pastatyta pirmoji pasaulyje atominė elektrinė.


Teisme, kitų tarpe, buvo taip pat apklaustas buvęs kito „specialios paskirties” būrio viršininkas Bradfišas, nuteistas pernai Miunchene tik dešimt metų kalėti, nors jo įsakymu buvo sušaudyta keliasdešimt tūkstančių tarybinių piliečių. Tačiau ir šis švelnus nuosprendis iki šiol dar neįsigaliojo.


Kai dėl Lietuvos, tai jai svarbu ne metodas, bet sulaužytų teisių atstatymas. Jei pasirodytų, kad šito galima lengviau pasiekti svarstant problemą dalimis, negu visą ištisai, tai mes nemanom, kad Lietuva iš to darytų principo klausimą. Tačiau mums rodos, kad tas metodas praktikoj pasirodys neįvykdomas, dėl to kad vis tiek kokį klausimą paimsim, tuojau užkliūsim už visos problemos. Imkim susisiekimą. Kiekvienas susisiekimas tarp valstybių eina per sieną, kur atliekama didesni ar mažesni susisiekimą tvarkantieji formalumai. Bet Lietuva gi neturi sienos su Lenkija. Vadinasi, tą sieną reikia nustatyti. Demarkacijos linija nėra siena ir per demarkacijos liniją normalaus susisiekimo būti negali. Imkim vėl dokumentų klausimą. Okupuotų sričių gyventojai, vykdami Lietuvon ar šiaip turėdami santykių su Lietuva, pristatys Lietuvos valdžios organams įvairių dokumentų, kuriuose bus kalbama apie okupuotas teritorijas kaipo apie Lenkijos žemės. Ką gi daryti su tokiais dokumentais? Pripažinti, ar ne? Pripažinti – reiškia legalizuoti smurtą ir okupaciją. Sakysim, kokia nors mūsų ministerija gauna dokumentą, kuriame kaipo dokumento davėjas pažymėta: ,,Rzeczpospolita Polska, Wojewódstvo Wilenskie, Urząd Powiatowy Swiencianski“. Ką gi su tokiu dokumentu daryti. Pripažinti jį – tai reikštų, kad Lietuva pripažįsta Švenčionis, kaipo Lenkijos žemę.


Kai dėl autobiografijų ir atsiminimų, Vykdomoji Komisija nutarė, kad juos turėtų parašyti visi vasario 16 d. akto dalyviai, likusieji gyvi, ir visi paskiau kooptuotieji V. Tarybos nariai. Komisija patarė taip pat tuo reikalu M. Biržiškai kreiptis ir į visus tuos, kurie galėtų suteikti žinotinų informacijų iš nurodyto ča laikotarpio ir tokiu būdu prisidėti prie visapusiškesnio V. Tarybos darbuotės ir anų laikų nušvietimo.


Piliečių chartijos taryba, pabrėždama, kad dabar ypač aktualu rinkti medžiagą naujausiai -pasipriešinimo okupacijoms karo ir pokario laikotarpiu - Lietuvos istorijai parengti, kreipiasi į visuomenę, švietimo ir mokslo, kultūros ministrus, LGGRT centro generalinę direktorę.


Prie jo sėkmingo išsprendimo turi ko aktyviausiai prisidėti partijos, tarybiniai ir ūkiniai organai.


Mitingą trumpu įžanginiu žodžiu atidaro profesinių sąjungų Maskvos srities tarybos pirmininkas V. I. Krestjaninovas.


ABB, didžiausia Europos kompanija, prekybą Baltijos šalyse per trejus metus planuoja padvigubinti; šiuo metu prekybos apimtis - 100 mln. dolerių.


Derybos nebaigtos. P. Voldemaras pažymi, kad p. Blokiando raportas negalėjo duoti tikros derybų padėties vaizdo, kadangi ir pačios derybos nėra baigtos. Mums išrodė, kad ministeris pirmininkas norėjo pasakyti, kad ir apsivylimas p. Bloklandu, kurį jis pareiškia raporte, yra kiek ankstybas. Lietuvos delegacija nėra pasiuntusi Tautų Sąjungai jokio dokumento dėl komisijų darbų, nes ji mano, kad tiktai konferencijos plenumo rezultatai yra abiems šalims privalomi. Savo keliu p. Voldemaras konstatavo, kad eilę dokumentų, kuriais abi delegacijos yra pasimainę, lenkų vyriausybė irgi nesiteikė pateikti Tautų Sąjungai.


Iš partijos komjaunimas mokosi dirbti konkrečiai, dalykiškai, mokosi susieti teoriją su praktika. Komjaunuolių veikloje pastaruoju metu atsirado nemaža naujų, įdomių formų ir metodų. O kaip tu dalyvauji komjaunimo gyvenime, vykdai visuomeninius įpareigojimus, padedi gerinti savo pirminės organizacijos, komjaunimo komiteto darbo stilių ir turinį? Juk komjaunimo organizacinio, politinio auklėjamojo darbo gerinimas neatskiriamas nuo pasirengimo komjaunimo suvažiavimui. Ir čia tu turi įnešti savo dalį.


Skalbe dabartinėj tautinėj vyriausybėj mato geriausią senos tiesos įrodymą, kad ne žmonės valdo tautą, o idėjos valdo žmones. Tautinė idėja valdo Lietuvą ir tautininkai yra jos ryškiausi išreiškėjai. Taip pat Vytauto šventėse ši įdėja parodė savo didelę vienijančią galią. Už Vytauto paveikslo ėjusios net geležinkelininkų organizacijos, kurios visuos kraštuos priklauso prie kairiųjų. Visam krašte, kur tik pasirodė Vytauto spindintis bronzos veidas, nebuvo nė vieno, kuris nebūt panorėjęs paskui jį sekti. Paskui jį ėję kaimai ir miestai. „Štai, kur karalius, kurį tauta karūnuoja 500 metų po jo mirties!“ – entuziastiškai sušunka latvių poetas.


„ČIA SIEKIAMA TAIKOS” NIUJORKAS, gruodžio 26 d. (TASS-ELTA). Dimisijos brigados generolas Hesteris, neseniai aplankęs Tarybų Sąjungą, pasakoja apie savo kelionę biuletenyje „Pis Ekšn”. Hesteris pabrėžia, kad visur Tarybų šalyje jis matė, jog siekiama taikos.


Kovo 22 d. Jugoslavijos Komunistų sąjungos Centro Komiteto delegacija susitiko su CKP CK politinio biuro nariais, kad pasikeistų socializmo statybos abiejose šalyse patyrimu, ir apsvarstė tokio pasikeitimo galimybes ateityje.


Fašistinės diktatūros metu netekę paprasčiausių politinių teisių ir laisvės, Lietuvos darbo žmonės tarybų valdžios buvo pastatyti prie valstybės vairo. Pirmą kartą per visą savo istoriją tauta pasidarė savo likimo šeimininku ir gimtosios žemės suvereniniu valdovu.


Vokietijoje darbdavys kreipiasi su paklausimu į Federalinį įgaliotinį Stasi reikalams (kai kuriose žemėse pati žinyba sprendžia, ar taikyti apribojimus), o piliečiai, nesutinkantys su įgaliotinio duomenimis, ginčija juos teisme.


Turiu tam tikrų iniciatyvų dėl žemės ūkio, nes čia daug žmonių laukia pokyčių.


Trečiadienį, kovo 19 d., Baltosios Gulbės salėje Kaune Lietuvių katalikų s-gos centro valdyba suruošė dvi paskaitas apie krikščionybę ir bolševizmą. Paskaitų tikslas buvo bešališkai supažindinti mūsų katalikiškąją visuomene su socializmu ir painformuoti apie persekiojimus dėl tikėjimo Rusijoje. Pirmasis kalbėjo kun. prof. A. Maliauskis apie


Atlyginti galima tik vieninteliu būdu: neišduodant.


Pareiškime, kurį paskelbė Omano atstovybė Kaire, nurodyta, kad „Omane vykstantis išsivadavimo karas yra Omano liaudies kova prieš agresyvųjį imperializmą. Tai — Omano liaudies kova už laisvę ir nepriklausomybę, prieš Anglijos imperializmo mėginimus kištis į Omano vidaus reikalus ir prieš siekimą pavergti Omano liaudį”. Omano atstovas Kaire Harsis pareiškė, kad Omano nepriklausomybė buvo Anglijos pripažinta ir įtvirtinta Anglijos vyriausybės atstovo pasirašytoje sutartyje. Tačiau po to, kai 1955 metais buvo paskelbta, kad Omane rasti dideli naftos telkiniai, Anglijos kariuomenė, pažeisdama esamą sutartį įsibrovė į Omaną. Omano liaudis stojo savo nepriklausomybės ginti, ir toji kova vyksta iki šiol.


Pasiūlymų dėl Alzaso autonomijos nestinga. Alzaso atstovai: Walter, Oberkirch, Brom, kurie išvien ėjo į rinkimus su puankaristais, vis dėlto drįso Aukšt. Reino, Žemojo Reino ir Mozelio departamentams pasiūlyti autonominį statutą su atskiru parlamentu.


Stambaus investuotojo atėjimas pagyvintų įmonių veiklą, padidintų jų vertę.


Lenkų laikraščiai rašo, kad seimas būsiąs sušauktas spalių mėn. pabaigoj. Be biudžeto svarbiausiu jo darbu busiąs konstitucijos keitimo projekto svarstymas. Keitimo projektą patieksianti seimui svarstyti ne vyriausybė, bet valdžios blokas seime. Tas blokas jau turi 11 projektų. Jų tarpe Krokuvos universiteto prof. Javorskio projektą, parašytą fašistų ir korporatyvinėje dvasioje, laikomą šių dienų paskutiniausiuoju konstitucinės teisės mokslo žodžiu. Tarp kitų projektų pažymėtini viceministerio Caro ir teisininko Bukoveckio, kurie nori sutaikyti tvirtos valdžios principą su demokratybės principais. Manoma, kad šiedu projektai būsią sujungti į vieną ir patiekti seimui svarstyti. Galimas daiktas, kad seimui bus patiektas svarstyti ne visas projektas iš karto, bet dalimis: iš pradžios ,,valstybės viršininko“ kompetencijos, paskiau vykdomosios valdžios, seimo ir t. t. Yra davinių, kad naujuose projektuose numatoma ir kai kurių teritorialinio suskirstymo padalinimų. Valdžios bloko kai kuriuose laikraščiuose pasirodė straipsnių, įrodančių reikalingumą sudaryti 6 atskirų provincijų iš dabartinės lenkų teritorijos. Jų tarpe ir gudiškai lietuviška provincija su Vilnium kaip tos provincijos centru.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Ne, V. Petkevičius protestavo nuo pat pirmo siūlymo mane rinkti Tarybos pirmininku.


Baigęs Vidurinės Azijos politechnikos institutą, dirbo gamykloje meistro padėjėju, meistru, technologu.


Birželio 4 d. Jugoslavijos Federatyvinės Liaudies Respublikos Prezidentas draugas Josipas Broz‑Tito aplankė TSRS Ministrų Tarybos Pirmininką draugą N. A. Bulganiną.


Venecueloje amerikiečių naftos monopolijų statytinis prezidentas Peresas Himenesas uždarė į kalėjimus ir koncentracijos stovyklas šimtus studentų, kur jie žiauriai kankinami. Dvejus metus buvo uždarytas universitetas Karakase, kurio studentai ir profesorių-dėstytojų kolektyvas reiškė nepasitenkinimą dabartiniu režimu. Pernai vienos studentų demonstracijos metu Venecuelos policija ėmė šaudyti į demonstrantus: dešimtys studentų buvo užmušta, šimtai sužeista. Vienos studentų demonstracijos Gvatemaloje metu policija ir kareiviai sužeidė 32 žmones. Neseniai Čilės policija ir kariuomenė užmušė, sužeidė ir suėmė šimtus studentų. Kalėjime kankinasi Meksikos studentų lyderiai Nikandro Mendosa ir Mariano Molina. Policija savavaliauja Kolumbijoje, Paragvajuje, Brazilijoje ir kitose šalyse.


Jeigu kurį laiką nebematom darbo rezultatų, tai pasiliekam teisę vertint bet kurio pareigūno veiklą.


Tačiau mes suprantame, jog statyboje yra dar daug rimtų trūkumų. Daugelis statybinių organizacijų žlugdo nustatytus pastatų ir įrengimų perdavimo eksploatacijon terminus, neįvykdo savo gamybinių planų. Eilėje statybų blogai organizuotas darbas, silpnai taikoma kompleksinė mechanizacija, neišgyvendinti mašinų ir mechanizmų prastovėjimai, bloga darbų kokybė. Tai atneša nuostolių ir nereikalingas išlaidas, pabrangina statybas. Dar vis blogai skleidžiamas priešakinis patyrimas. Daugelyje statybų neorganizuotas gamybinis-techninis apmokymas. Ne visur dar stipri darbo drausmė. Kai kur jauni gamybininkai pravaikšto, vėluoja į darbą. Rimtų trūkumų yra auklėjamajame ir kultūriniame-masiniame darbe, blogai sutvarkyta jaunimo buitis.


Kaip geriau atlikti pavasario sėjos darbus nelengvomis šio karo meto sąlygomis, kaip nugalėti pasitaikančius sunkumus — traukiamosios jėgos stoką, sėklų trūkumą smarkiau nuo okupantų vokiečių siautimo nukentėjusiuose ūkiuose kaip šiems nukentėjusiems padėti sėkla, inventorium, kaip prižiūrėti pasėlius, kad būtų išaugintas kuo geriausias derlius — tai vis klausimai, kurie dabar jaudina mūsų žemdirbius ir kurie laukia savo išsprendimo respublikiniame darbo valstiečių suvažiavime.


Sąskrydžio delegatai rytiniame posėdyje taip pat išklausė RTFSR Žemės ūkio ministro P. I. Morozovo ir Kazachijos TSR Tarybinių ūkių ministro M. G. Rogineco papildomus pranešimus.


Kovo 17-tą ir 18-tą 18 valstybių nusiginklavimo komitetas neposėdžiavo.


Tai ir sukėlė pasitikėjimo krizę, o ši savo ruožtu yra svarbiausia finansų krizės priežastis, pareiškė Rusijos premjeras Sergejus Kirijenka interviu laikraščiui “Le Figaro” prieš savo pirmą oficialų vizitą į Paryžių.


Latvių ministeris pirmininkas Celminš spaudai pareiškė, kad Latvijos vyriausybė nesiimsianti jokių žygių, kurie galėtų būti traktuojami, kaipo įsikišimas į SSSR reikalus. Latvijos vyriausybė mano, kad būtų nekorektinga laisvai įleisti į Latviją asmenis, kurie nelegaliai pereina sieną, jei tas perėjimas įgytų masinį pobūdį. Įsileisti galima, tik jei ūkininkai turės atitinkamus dokumentus.


Tačiau tai, kas pasiekta, jokiu būdu neturi kelti nusiraminimo bei demobilizacinių nuotaikų. Kol mūsų žemę mindžioja dar bent vieno išdaviko bandito koja, tol mes negalime nusiraminti, negalime nutraukti kovos.


Užtikrinęs komiteto narius, kad Anglijos delegacija įgaliota sudaryti susitarimus, kurie įgalins „pradėti tikrai fiziškai nusiginkluoti“, Didžiosios Britanijos užsienio reikalų ministras Hiumas pareiškė, kad laikas, pagaliau, užuot bendrai kalbėjus apie pageidaujamą taiką, pradėti veikti.


Radio žiniomis, naujas krizio pavojus gresiąs Aigipto vyriausybei. Ministeris pirmininkas jau įteikęs karaliui atsistatydinimo raštą, bet karalius atsistatydinimo dar nepriėmęs. Nesusipratimai kilę dėl Aigipto santykių su Anglija. Spėjama, kad netrukus bus paleistas Aigipto parlamentas.


Kinijoj padėtis vis rimtėja. Po paskutinių didelių mūšių, sukilėlių puolimai kiek nurimo. Dabar gautos žinios, kad generolas Čiangkaišekas įsakęs pradėti naują bendrą puolimą visų frontų.


Italijos Pietųslavijos santykiai jau seniai neduoda nurimti pietų Europai. Galima sakyti nuo pat Pietųslavijos įsikūrimo. Visas ginčo kompleksas čia vadinasi Adrijos klausimu, nes dalykas eina apie viešpatavimą Adrijos jūroj ir jos pakraščiuose. Kaip tik iškilo susijungusi Italija, tuojau iškilo ir Adrijos klausimas. Iki didžiojo karo ginčas ėjo su Austrija Vengrija. Tačiau, būdama žymiai silpnesnė už Austriją Vengriją Italija nedaug tegalėjo pasiekti. Adrijos klausimas pastūmėjo Italiją į Austrijos Vengrijos priešų eiles. Austrijai Vengrijai subyrėjus, Adrijos šiaurės pakraščius paveldėjo Pietųslavija ir tokiu būdu dabar ginčas eina tarp šitų valstybių. Atmenam, kai 1919 m. pavasary Orlando ir Salandra demostratyviai apleido Paryžiaus konferenciją, dėl to, kad ten nesutikta Italijai atiduoti Fiume. Matydami vieningą visų kitų frontą prieš save italai vėliau konferencijon sugrįžo ir pasidavė konferencijos sprendimui. Fiume virto laisvu neitraliu uostu ir miestu. D'Anuncijaus žygis 1919 m. rudenį atrodė galutinai įkorporuosiąs Fiure Italijai. Tačiau Pietųslavijai atkirtus Fiume nuo savo užnugario (hinterlando) miesto padėtis pasidarė ne pakenčiama ir d'Anuncio turėjo likviduotis ir 1920 m. rudenį Rapallo sutartimi pietųslavams pavyko išlaikyti pirmykštį Paryžiaus konferencijos Fiume nutarimą. Tiesa, Rapallo sutartis nedavė ramumo Fiume. Rapallo sutartį teko papildyti nauja St. Margherita sutartimi (1922), kuri po ilgoko delsimo 1923 m. italų buvo ratifikuota ir Fiume klausimas nors visai iš politinio horizonto neišnyko, bet nustojo būti aštria deginančia problema.


Jis yra velionio Čečėnijos prezidento Džocharo Dudajevo bendražygis.


Į Kiniją atvykęs vizito Laoso aukščiausiosios karinės tarybos pirmininkas, Laoso karinės delegacijos vadovas generolas Kongas Le ir Patet Lao kovinių dalių vyriausiosios vadovybės atstovas, Laoso aukščiausiosios karinės tarybos narys ir Laoso karinės delegacijos vadovo pavaduotojas generolas Sinkapas vakar davė interviu agentūros Sinchua korespondentui.


Atskaitymai nedalomiesiems fondams papildyti per metus padidėjo 33 procentais. Daugiau negu per pusę palyginti su 1955 metais padidėjo kapitaliniai įdėjimai. Bendroji kolūkių pagrindinių gamybos priemonių vertė per metus padidėjo 23 procentais.


Tokio aerodrome Dalesas padarė pareiškimą, ypatingai pabrėždamas jame tą vaidmenį, kurį JAV skiria Japonijai, stiprindamos savo strategines pozicijas vakarinėje Ramiojo vandenyno dalyje ir Pietryčių Azijoje. Iš aerodromo Dalesas tuoj pat nuvyko į Amerikos ambasadą. Prie ambasados rūmų jį sutiko grupė demonstrantų, reikalavusių atšaukti termobranduolinio ginklo bandymus, kuriuos JAV ketina surengti šių metų balandžio mėnesį Ramiajame vandenyne.


Bet koks yra tas organizuotumas, apie kokį organizuotumą čia kalbama? O gi pasirodo, kad tas organizuotumas — tai partijos.


1962 metų birželio 7 d. TSRS užsienio reikalų ministerija nusiuntė Anglijos ambasadai Maskvoje notą dėl pavojingų provokacijų, kurias vykdo prieš Vokietijos Demokratinę Respubliką Vakarų Berlyno policija bei fašistuoją elementai iš Vakarų Berlyno.


Kai duoda ordiną, visi užsičiaupia”, - juokavo A.Svarinskas.


Šis įvykis dar kartą įrodo visą lenkų politikos ciniškumą. Jiems yra niekis dementuoti visiems aiškų ir tikrą faktą, jei to jų interesai reikalauja. Čia lygiai taip, kaip jie savo laiku išsižadėjo Suvalkų sutarties, kai Želigovskį paskelbė maištininku, o paskui savu žmogum. Tai dar kartą visiems kaimynams turėtų įrodyti ir priminti, kiek yra verti lenkų pareiškimai ir žodžiai.


- Tačiau apie jokį karą nebuvo nė kalbos.


Vakar Rugova iš Vašingtono atvyko derybų į Italiją. Jį turėtų priimti Italijos užsienio reikalų ministras Lamberto Dini, galbūt ir popiežius Jonas Paulius II.


Laukiama Estijos ambasadoriaus prie NATO J. Luiko, kuris turėtų skaityti pranešimą, NATO generalinio sekretoriaus padėjėjo G.B. Klaibaro, Europos Komisijos Generalinio direktorato 1A vadovo G.Burghardo, Europos liaudies partijos (antros pagal dydį Europos Parlamento frakcijos) pirmininko pavaduotojo H.G. Potteringo, nemažai kitų politikų, diplomatų, karių, akademikų, nevyriausybinių organizacijų atstovų, žinomų žurnalistų.


Tačiau vien tuo trakiečiai partizanai neapsiribojo. Jie aktyviai trukdė hitlerinio fronto aprūpinimą žmonėmis ir karo technika, naikino priešo gyvąją jėgą. Svarbiose geležinkelio linijose ir plentuose Vilnius — Gardinas ir Vilnius — Kaunas dažnai buvo nutraukiamas ilgesniam laikui traukinių eismas ir auto susisiekimas. Per visą partizaninio judėjimo laikotarpįTrakų partizanų brigada nuleido nuo bėgių 45 priešo karinius ešelonus. Sunaikinti 34 vokiečių vagonai su gyvąja jėga, 94 vagonai su maistu, 34 — su karine technika, 13 — su karinėmis medžiagomis ir 39 — su mundiruote ir kitais kariniais reikmenimis. Plentuose sunaikinta 13 hitlerininkų automašinų su kroviniais ir kareiviais.


Tad mes žemiau pasirašę kviečiame visus Spaudos Biuro buv. bendrabarbius paruošti savo atsiminimus; jeigu kas turėtų kad ir mažiausią iš tų laikų spausdinį ar bent kokį dokumentėlį, ypatingai į priešo frontą vykstant, visą tai pridėti prie pranešimo – atsiminimų ir atsiųsti kartu su savo fotografija iki š. m. balandžio mėn. 25 dienos adresu: Kaunas, Miškų gatvė 11, J. Strazdui.


- Rodos, dar taip neseniai du šventi dalykai - Nepriklausomybė ir demokratija mums atrodė lyg miražas dykumoje. Ir štai Nepriklausomybę - de jure bei de facto jau turime. Tačiau su demokratija šiek tiek liūdniau. Ar gali tauta, neturinti tam tikro kultūros lygio, sukurti demokratinę visuomenę?


Itališkas farsas baigėsi kaip antikinė tragedija.


Šiuo nutarimu vyriausybė lyg ir oficialiai praneša mūsų šalies gyventojams apie perėjimą į taikų darbą.


Nacionalinė buržuazija, toliau pasakė Liu Šao-ci, užima specifinę padėtį liaudies demokratinės diktatūros sistemoje ir vieningajame liaudies demokratiniame fronte. Konkrečiomis sąlygomis, susidariusiomis įkūrus Kinijos Liaudies Respubliką, nacionalinė buržuazija pripažino darbininkų klasės bei Komunistų partijos vadovavimą ir palaipsniui sutiko, kad būtų įvykdyti socialistiniai pertvarkymai.


„Tiesos” korespondentas atkakliai bandė išsiaiškinti, kodėl partija pasivadino „respublikonų” vardu, kai Lietuvoje respublikai, kaip valstybės formai, niekas negrasina ir nesiūlo įvesti monarchiją. Tačiau aiškaus atsakymo nebuvo.


Šlutą užgavo tautinė ambicija, kodėl lietuviai negali turėti savo? “


Kodėl partijos Centro Komitetas nutarė surengti pas jus šį pasitarimą? Jūs žinote, kad 1955 metais tokie pasitarimai buvo šaukiami kituose šalies rajonuose. Bet jūsų zonoje to padaryti nepavyko. Tuo tarpu TSKP CK nerimauja dėl žemės ūkio gamybos, ir ypač mėsos bei pieno gamybos, būklės šiame rajone.


Vykdydami šeštojo penkmečio antrųjų metų programą, Tarybų Lietuvos darbo žmonės išsivysčiusio socialistinio lenktyniavimo pagrindu 1957 metais pasiekė pramonės, statybos, žemės ūkio ir kultūros tolesnio pakilimo.


Be to, derybose ekspertais dalyvavo: brigados generolas J. Dževeckis, generalinės prokuratūros prokuroras V. Vinaveris, URM departamento direktoriaus pavaduotojas M. Lobodyčius, Teisingumo ministerijos departamento direktorius Z. Opušinskis, Lenkijos kariuomenės pulkininkas T. Piuro, URM skyriaus viršininkas dr. J. Oseckis.


Nobelio premijos laureatas Rusijos rašytojas Aleksandras Solženicynas po 18 metų emigracijos artimiausiais mėnesiais sugrįš į tėvynę. Tai Japonijos agentūrai Kyodo Tsushin pareiskė Rusijos ambasadorius Jungtinėse Valstijose V.Lukinas, šiuo metu dalyvaujantis liaudies deputatų suvažiavime.


JAV valstybės sekretorius L.Ilgbergeris paragino Izraelį repatrijuoti 414 palestiniečių musulmonų fundamentalistų, išsiųstų praėjusią savaitę. Interviu televizijai jis pasakė, kad Izraelis turi rasti būdą šiai problemai išspręsti. Jis pažymėjo, kad šie žmonės lieka teritorijoje tarp Izraelio ir Libano kariuomenės, neturėdami išeities.


Islamabado politika kritikuojama spaudoje. Vieni mano, kad vyriausybė pernelyg vangiai mezga ryšius su NVS Vidurinės Azijos respublikomis. Antri perspėja dėl per didelės euforijos. Laikraštis „Muslim“ klausia: „Ką gali duoti Pakistanas, kuriame gyventojų raštingumas tesiekia 15-20 procentų, Vidurinės Azijos respublikoms, kuriose - visuotinis raštingumas? Ar reikalingos joms mūsų prekės, kai kontrabandiniai turgūs Pakistane užtvindyti pigiomis ir geromis prekėmis iš tų respublikų?“


Paradoksalu, tačiau tai buvo dviejų valstybių - okupuotos Lietuvos Respublikos ir ją okupavusios Sovietų Sąjungos - aukščiausių vadovų susitikimas.


Jis išmargintas pastabomis paraštėse - prezidentu tapusio disidento asmeninės patirties detalėmis.


Pavyzdžiui, A. Garmutė „Tėviškės žiburiuose” rinkimų rezultatus atpasakoja tarsi būseną po atominio karo: jos instituto žmonės vaikšto „tylūs ir prislėgti”, architektūros mokslininkui Vytautui Levandauskui buvę „gėda už Lietuvą”. Fotolaboratorijos vedėja Adelė Krutulienė aiškino, kad tautoje „susiformavo vergo sąmonė, užaugo sumaterialėjusi karta”. Žmonių nenorą atvirai sakyti, už ką balsavo, aiškina ne Sąjūdžio įvaryta baime laisvai reikšti nuomonę, o kaltės jausmu. Netgi dešinioji spauda esanti mafijos ir korupcijos rankose. Kai autorė pasiuntė savo rašinį septyniems dešiniesiems laikraščiams, nė vienas neišspausdino. „Lietuvos aide” nepasirodė du siųsti rašiniai. Mat ir šis laikraštis „po savo sparneliu… glaudė kai kuriuos raudonosios spaudos bendradarbius”. (Ai, kaip negražu, pone Stoma!)


Anot ES, šios buvusios sovietinės respublikos valdžios veiksmai Vienos konvencijos dėl diplomatinių santykių požiūriu yra neteisėti ir nepriimtini.


Tik turtinant savo žinias, tik praktiškai įsisavinant priešakinį patyrimą galima pasiekti meistriškumo aukštumas, žengti į koją su technikos ir technologijos vystymusi. Šiuo atžvilgiu pamokantis yra Kauno „Drobės“ fabriko komjaunimo organizacijos, ryžtingai besidominčios techninio mokymosi klausimais, patyrimas. Praėjusiais metais 258 žmonės, daugiausia jaunuoliai, pakėlė čia savo kvalifikaciją. Įmonė, pirma laiko įvykdžiusi metinį planą, davė viršum užduoties daugiau kaip 100 tūkstančių metrų vilnonių audinių, 93.000 kg. verpalų.


Autorius davė labai teisingą pastabą, kad Vilniaus problema yra ankštai surišta su Lietuvos valstybės koncepcija. Tai esanti problema daugiau psichologinė nei juridinė ar politinė, nes Lietuvos gyventojai neįsivaizduoją ir pačios Lietuvos be Vilniaus.


JAV valstybės sekretorė Madeleine Albright, pasibaigus pirmajai sukilimo dienai, pareiškė, jog Vašingtonas nemano, kad reikėtų peržiūrėti artinę doktriną, kadangi ji yra teisinga.


Iš to matyti, kad Tautų Sąjunga tikrai yra virtusi tarptautiniu parlamentu, kuris savo sesijose svarsto įvairiausius klausimus, apimančius beveik visas tarptautinio gyvenimo šakas.


Jo nuomone, frakcijos vadovas turi būti antrasis žmogus partijoje.


Nepaprastai dideli laimėjimai visose didžiosios socialistinių šalių sandraugos visuomeninio gyvenimo srityse kelia įnirtingą imperialistų pyktį, kurie mėgina šnipinėjimu ir diversijomis, kontrrevoliuciniais sąmokslais ir tiesioginėmis karinėmis avantiūromis sukliudyti pergalingą socialistinių šalių vystymąsi. Dėl to, iš visų jėgų stengdamasi išsaugoti ir apginti taiką visame pasaulyje, tarybinė liaudis negali neatsižvelgti į agresyvių jėgų siekimus sukelti naują karą. Komunistų partija, Tarybinė vyriausybė kviečia visą tarybinę liaudį nenuilstamai rūpintis šalies gynybinio pajėgumo stiprinimu, didžiųjų Spalio socialistinės revoliucijos iškovojimų patikimu gynimu.


Nieko negirdėjau džiaugiantis, kad nebegresia tremtis į Sibirą ar kitus tolimus “didžiosios tėvynės” pakraščius.


Be to, skaitytojui reikia priminti, kad žūklavimo sąlygas Danija turi nepalyginamai geresnes, negu Lietuva. Keli tūkstančiai kilometrų pakrančių linijos, daugybė užutėkių, įlankų, Šiaurės jūros, Atlanto artumas, jūros uostų gausumas – visa tai, be abejo, skatina žvejybą. Tegu danai dar žymiai pralenkia Lietuvą žvejybos srityje, bet Lietuvos žvejų žingsnis yra aiškiai spartesni


Voldemaras turėjo drąsos savo teikimus pastatyti prieš Čemberlaino teikimus ir versti, kad jie būtų balsuojami. Naturalu, kad Taryba balsavo už Čemberlaino rezoliuciją. Voldemaras liko vienas. Britanijos ministeris pabrėžė Voldemaro izoliaciją, bet formališkai nugalėtoju išėjo Voldemaras. Jis nuvedė Tarybą ten, kur norėjo. Tačiau jo laimėjimas yra pavojingas laimėjimas. Didžiuma valstybių aiškiai išreiškė savo nuomonę. Ir jeigu dabar iš Lenkijos pusės įvyktų koks nors siurprizas, tai Lietuva turėtų žinoti, kad ji buvo pastatyta neteisiųjų pusėje.


Komendantas žadėjo pranešti apie šeimos atvykimą, tačiau nepranešė.


Neslėpdama, jog pritaria protestuotojams, šiuo metu SLD reikalauja palikti mažiausiai 17 regionų.


Išskyrus taiką su Čečėniją rusams džiaugtis nėra kuo.


Iš jo šalis tik dabar pradeda išsikapstyti.


„1919 m., rašo jis, lenkų kariuomenė atėmė Vilnių iš raudonarmiečių ir 1920 m. lenkai apleido miestą vien stipresnėms jėgoms spaudžiant. Kaip tik tuo laiku Lietuva, kuri, iš tikrųjų, turėjo laikytis griežčiausio neitralumo tarp Rusijos ir Lenkijos, leido raudonosios armijos daliai pereiti per savo teritoriją. Rugsėjo mėnesy 1920 m. lietuviai, panaudoję momentą, kai lenkų nugalėta raudonoji armija staigiai pasitraukė, netikėtai užėmė Vilnių ir išbuvo ten iki dienos, kol, tų pačių metų spalių mėnesy, lenkų generolas Želigovskis galutinai užėmė Vilnių.


Praėjusiais metais buvo sumažintos žemės ūkio mašinų, atsarginių dalių, degalų kainos ir įvestos pajamų mokesčio lengvatos. Tai duoda kolūkiams vidutiniškai per metus 900 milijonų rublių ekonomijos. Šių metų pradžioje Tarybinė vyriausybė priėmė nutarimą sumažinti kolūkiams statybinių medžiagų, metalo ir metalo gaminių kainas, kas duoda jiems per metus 250 milijonų rublių ekonomijos. Be to, tarybiniai ūkiai kapitalinei statybai gyvulininkystės reikalams gavo papildomų asignavimų — 210 milijonų rublių. Taigi, sumažinus nurodytų medžiagų kainas ir paskyrus papildomų asignavimų gyvulininkystės reikalams, žemės ūkis gauna, be pagal planą numatytų lėšų, 1 milijardą 360 milijonų rublių (13 milijardų 600 milijonų rublių senais pinigais).


Kristijonas Donelaitis. „Stambiausias lietuvių poetas, nuostabios realistinės poemos „Metai“ autorius. Donelaitis savo kūryboje dainuoja lietuvių valstiečio „darbus ir dienas“ ir su neapykanta puola vokiškuosius grobikus, įsikūrusius Mažojoje Lietuvoje. Donelaičio poema išversta į keletą Europos kalbų“, — taip Donelaitis trumpais ryškiais bruožais pristatomas Tarybų Sąjungos skaitytojui. Donelaitis sveikina naująsias Tarybų Sąjungos skaitytojų kartas žinomu savo vasaros pasveikinimu: „Sveiks, svieteli margs, šventes [pavasario šventęs, Sveiks ir tu, žmogau, sulaukęs [vasarą mielą“. Tolimesnės ištraukos iš Donelaičio „Metų“ vaizduoja dvasinį lietuvių tautos pranašumą prieš barbarus vokiečius.


Vasario 25 d. Mokytojų seminarijos salėje Liet. Tautininkų S-gos Panevėžio skyriaus kviestas gimnazijos direktorius kun. Lindė Dobilas skaitė paskaitą tema „gruodžio 17 d. ir kas toliau?“


PARTIJOS XX suvažiavimo Direktyvos dėl šeštojo penkmečio - nauja, didinga komunistinės visuomenės kūrimo programa. Tarybinė liaudis su neapsakomu politiniu ir gamybiniu pakilimu stojo į kovą už sėkmingą valstybinės reikšmės uždavinių igyvendinimą, už penkmečio plano įvykdymą ir viršijimą.


Mao Cze-dunui pasiūlius, dalyvaujantieji suvažiavime tylos minute pagerbė žuvusių už revoliucijos reikalų kovotojų atminimą. Trumpą įžanginį žodį tarė KKP CK pirmininkas Mao Cze-dunas.


„Tegyvuoja socialistinė Kuba!“, „Jankiai, palikite Kubą ramybėje!“, „Kuba nori prekiauti, o ne kariauti!“. Plakatus su šiais įrašais buvo galima matyti šiandien keletą valandų Grovnoro aikštėje prie JAV ambasados Londone. Šiandien ambasada buvo piketuojama, protestuojant prieš Amerikos kariaunos veiksmus. Piketavimą organizavo „Vestindijos komitetas už nacionalinę nepriklausomybę ir taiką“.


Tai dar kartą įrodo Vakarų Vokietijos visuomenės atsakymas į federalinio kanclerio kalbą Jungtinėse Valstybėse. Savo kalbomis Adenaueris nesustiprino, kaip jis tikėjosi, savo padėties Vakarų Vokietijoje, o tik pagilino skilimą irstančioje vyriausybinėje koalicijoje. „Laisvosios demokratų partijos“, neseniai atskilusios nuo Bonos vyriausybinės koalicijos spaudos biuletenis „Fraje Demokratiše Korespondenc“ rašo apie Adenauerio kalbą Jelso universitete: „Kancleris iškėlė visus argumentus, paaštrinančius įtempimą ir tuo pačiu pabloginančius Vokietijos suvienijimo perspektyvas“. Kitas Vakarų Vokietijos laikraštis „Vestfališe Rundšau“ pareiškia: „Kanclerio jau neberemia gyventojų dauguma. Jis išsiskyrė su visomis kitomis partijomis ir su dauguma savo ministrų. Gyventojai vis griežčiau reikalauja naujos Vakarų Vokietijos užsienio politikos orientacijos“.


Negalima laikyti atsitiktinumu, kad XX amžiuje įžymūs kultūros meistrai, liepsningi humanistai tapo aktyviais socializmo šalininkais, Gorkis ir Majakovskis mūsų šalyje, Anatolis Fransas, Romen Rolanas Prancūzijoje, Teodoras Dreizeris JAV, o taip pat daugelis kitų įžymių literatūros ir meno veikėjų tapo nenuilstančiais socialistinio humanizmo idėjų skleidėjais. Nors ir labai juokinga, bet faktas, kad imperializmo ideologai vis uoliau stengiasi humanizmo vėliavą panaudoti kovai prieš socialistinę santvarką ir komunistinę ideologiją. Tokie humanizmo skelbėjai, žinoma, nenori matyti ir pastebėti, kaip kapitalistinės monopolijos apiplėšia ir engia darbo žmones, kaip reakcionieriai smaugia demokratiją, siundo komunistus ir visus kovotojus už liaudies interesus, kaip imperialistai žvėriškai susidoroja su nacionalinio išsivadavimo judėjimu, kaip imperialistiniai agresoriai stiprina ginklavimosi varžybas, traukia žmoniją į atominio karo bedugnę.


Anksčiau trečdalį tarybos narių, įskaitant merą, skirdavo anglų kolonijinės valdžios organai. Mero postą taip pat užimdavo anglas. Pastaruoju laiku, Singapūro visuomenės spaudžiama, anglų valdžia buvo priversta padaryti nuolaidų ir suteikti miesto gyventojams daugiau teisių savivaldos klausimais. Vis dėlto anglų valdžia mėgino padaryti spaudimą naujai išrinktai tarybai. Gruodžio 23 d., vykstant demonstracijoms liaudies veikimo partijos pergalės proga, policija suėmė kelis tarybos narius, jų tarpe Ong Jeng-Guaną. Vėliau valdžios organai suimtuosius paleido.


- Tad ar jau galite sakyti, kad pažįstate mūsų šalį?


Valstybiniame dvare N. S. Chruščiovas ir prezidentas Tito apžiūrėjo vieną šio didelio ūkio pastatų. Jiems buvo surengti pusryčiai valstybinio dvaro vadovybės namuose; vienas iš svečių pusryčiuose buvo Sąjunginės vykdomosios večės pirmininko pavaduotojas A. Rankovičius.


- Mūsų šalys kaimynės, bet daugelį metų žengėme skirtingais keliais. Šiandien nespėliokime, „kas būtų, jeigu būtų”. Žinome, kad ekonomikos atžvilgiu Lietuva dar labai ilgai negalės lygintis su Suomija. Kas lėmė Jūsų šalies klestėjimą?


TASS-o korespondentas H. Frimenas praneša:


„Rytas”, pavyzdžiui, kurs taip užsistoja partijas ir taip peikia kovą su jomis, juk sakydavo, kad geros tik jo atstovaujamos tariamos krikščioniškos partijos. Visos kitos partijos vedančios šalį į pražūtį ir todėl, esą, reikia su jomis kovoti. Ir jis kovojo. Taigi „Rytas” tautos „organizuotumą” supranta, tokiu būdu, kad visi įsirašytų į jo partiją.


Jis pareiškė, kad dėl neatsakingos politikos (asmuo, atsakingas už tokią politiką, žinoma, įvardytas nebuvo) “šalis atsidūrė ant finansų katastrofos slenksčio”.


Čia pranešama, kad Izraelio kariuomenė baigta išvesti iš Gazos rajono.


NATO laukia tik Jungtinių Tautų sprendimo leisti įsikišti į Kosovo krizę, vakar Jugoslavijos spaudai pareiškė NATO generalinis sekretorius Javieras Solana.


O Jevgenijus Primakovas klausosi ir šypsosi.


Tai daugiau negu visa skola užsienio bankams šiuo metu.


Nepaisant jaunimo organizacijų laimėjimų, VSDP laikinasis Centro komitetas yra tos nuomonės, kad dabartinė padėtis jaunimo judėjime yra nepatenkinama. Todėl būtina sudaryti Vengrijos komunistinę jaunimo sąjungą (VKJS), kuri būtų Vengrijos socialistų darbininkų partijos jaunimo organizacija.


Tą pačią dieną buvo sušaudytas ir Generolo Vėtros bendražygis Zigmas Šerkšnas-Laukaitis.


LKP(b) CK nurodė, kad Panevėžio apskrities pirminės organizacijos nepraveda reguliariai partinių susirinkimų, kad susirinkimai blogai paruošiami. Ar pagerėjo padėtis dabar? Ne, nepagerėjo. Ligšiol kai kurios pirminės partinės organizacijos (prokuratūros, teismo) nė karto nesusirinko nuo rinkiminio susirinkimo, o kitos (geležinkelių, vykdomojo komiteto) nors ir padarė po 2—3 susirinkimus, bet jie vis dar buvo blogai paruošti, nutarimai priimti nekonkretūs, o kartais ir politiškai neteisingi. Pavyzdžiui, Apskrities Vykdomojo Komiteto pirminė partinė organizacija (sekretorius drg. Grincevičius) priėmė tokį nutarimą partijos augimo klausimu: „Įpareigoti kiekvieną partijos narį savo įstaigoje parinkti iš tarnautojų vieną žmogų ir pasiūlyti jam stoti į partiją, padėti surasti rekomendacijas ir paruošti bylą“. Toks nutarimas yra politiškai neleistinas, organizaciniu atžvilgiu klaidingas. Mūsų partijos augimo klausima negalima paversti kampanija. „Partija, sako drg. Stalinas, — tai tvirtovė, kurios durys atsiveria tik vertiesiems“. Tad negalima iš anksto nurodyti, kiek ir ką įtraukti. Savo nutarime LKP(b) CK reikalavo kelti nepartinį aktyvą ir geresnę dalį atrinkti į partiją. Bet komunistai nežinojo, nesuprato to nutarimo esmės, o apkomas net nepastebėjo padarytos klaidos ir jos neištaisė. Tai įvyko todėl, kad partijos apskrities komiteto instruktoriai retai aplanko pirmines organizacijas, nebūna jų susirinkimuose ir nereikalauja laiku pristatyti tų susirinkimų protokolų.


Tik dabar kai nuo to vizito jau praėjo beveik mėnuo, galima daryti išvadą, kad Miloševičius nepaklausė.


Neseniai pasirodęs „The Times“ redakcijos straipsnis Lietuvos adresu nustebino ne tik mūsu draugus Anglijoje, bet taip jau nepatiko ir indiferentiškai užsilaikantiems mūsų ginče su lenkais anglams. Reikia žinoti, kad to dienraščio užsienių skyriaus redaktorius, išgyvenęs virš 20 metų Petrapily caro laikais, yra senų didžiosios ir nedalomosios Rusijos šalininkų įtakoje: to paties dienraščio diplomatinis korespondentas labai dažnai matomas lenkų atstovybėje Londone. Antras labai nepalankus Lietuvai straipsnis buvo įdėtas konservatorių mėnesiniame žurnale „The English Review“. Jo autorius, lenkų propagandos skyriaus prie jų atstovybės Londone vedėjas p. Harley, visą kaltę už nenusisekusias mūsų derybas su lenkais suverčia Lietuvos vyriausybei, kuri nenorinti atsisakyti nuo Vilniaus ir nesutinkanti pripažinti Ambasadorių Konferencijos nutarimo šventumo ir neliečiamybės.


P. Wiliam Martin iš „Journal de Génève“ net perėjo paprastojo padorumo ribas. Jis straipsny „Au pied du mur“ smarkiai puola prof. Voldemarą, kad jis nevykdąs Tautų Sąjungos Tarybos nutarimo.


1954 04 14 LSSR KGB pirmininko pavaduotojas L. Martavičius Pabaltijo karinės apygardos karinio tribunolo pirmininkui parašė slaptą pažymą: “Žemaitis iš pradžių savanoriškai sutiko padėti MVD organams likviduoti jam žinomus partizanų vadus Vilčinską, Ramanauską ir Labanauską”, todėl SSRS MVD nurodymu jo areštas įformintas nebuvo.


KAIRAS, liepos 31 d. (TASS‑ELTA). Vyriausybės nutarimas nacionalizuoti Sueco kanalo kompaniją tebėra Egipto spaudos dėmesio centre. Laikraščiai rašo, kad pranešimas apie nacionalizavimą sukėlė šalyje visuotinį džiūgavimą. Prezidentas Naseras tebegauna sveikinimo telegramas iš įvairių organizacijų, susivienijimų, įstaigų ir iš Arabų šalių politinių bei visuomeninių veikėjų. Egipto vyriausybės nutarimui pritaria visa arabų visuomenė ir taikingųjų šalių tautos.


Spalio socialistinė revoliucija išgelbėjo mūsų šalį nuo pakibusios ties ja ekonominės ir nacionalinės katastrofos, nuo grėsmės, kad ją suskaldys ir pavergs imperialistiniai grobuonys. Ji išsprendė klausimą, kurį V. I. Leninas pavadino „dešimčių milijonų žmonių gyvybės ir mirties klausimu”, paskelbusi taiką ir nurodžiusi visoms tautoms išeitį iš kruvinų imperialistinių skerdynių. Ši didžioji liaudies revoliucija yra pavyzdys drąsiausios, labiausiai pasiaukojamos darbininkų ir valstiečių kovos prieš karą, už taiką tarp tautų.


Užeiname į saulėtus kambarius. Jaunų vyrukų nudegę veidaj įgavo bronzinę spalvą, o akys žiba. Jie mielai kalbasi ir pasakoja apie savo pergyvenimus.


Apibūdindamas padėtį Vakarų Vokietijoje, V. Ulbrichtas pabrėžė, kad Adenauerio vyriausybės vykdomą pražūtingą karo ir revanšo kursą turi pakeisti proto ir taikos politika. Jis pabrėžė vaidmenį, kurį vaidina Vakarų Vokietijos darbininkų klasė – vadovaujanti jėga kovoje už demokratinius pertvarkymus šalyje, už militarizmo ir imperializmo įveikimą. Pažymėjęs, kad įvairūs Vakarų Vokietijos gyventojų sluoksniai plačiai atsiliepė į pasiūlymus nusiginkluoti, sudaryti atominio ginklo neturinčią zoną, atsisakyti atominio ginkio, V. Ulbrichtas pareiškė, kad būtina susitelkti visiems tiems, kurie nepriklausomai nuo savo kilmės, pasaulėžiūros ir klasės stoja už taikos ir savitarpio supratimo politiką.


Vakar prezidentas Eizenhaueris daugiau kaip dvi valandas tarėsi su JAV nacionalinės saugumo tarybos nariais klausimais, susijusiais su prasidedančia Paryžiuje gruodžio 16 d. NATO šalių vyriausybių vadovų konferencija.


L. Andrikienės nuomone, dabar, kai nėra Vyriausybėje nė pusės konservatorių, sudėtinga valdančiajai partijai Vyriausybę vadinti “mūsų Vyriausybe”.


Mūsų šalyje veikia rašyti ir nerašyti įstatymai, suteikią daug pirmenybių moteriai-motinai, aprūpiną ją darbu; tie patys įstatymai rūpinasi ir moters sveikata, jos poilsiu. Tarybų žemėje yra daug įvairių įstaigų, kurios palengvina motinoms auklėti jaunąją kartą. Socializmo šaly moterys aktyviai dalyvauja visuomeninėje-politinėje veikloje.


Sunkių išbandymų metu didžioji rusų tauta parodė, kad ji turi aiškų protą, tvirtą būdą ir kantrybę. Istorinių tarybinės liaudies pergalių įkvėpėjas ir organizatorius didysis Stalinas, prisimindamas sunkius 1941-42 metus, kada mūsų armija traukėsi, apleisdama brangius mums Ukrainos, Baltarusijos, Moldavijos, Leningrado srities, Pabaltijo, Karelų Suomių respublikos kaimus ir miestus, priėmime Kremliuje Raudonosios Armijos vadų garbei šitaip kalbėjo apie didžiosios rusų tautos vaidmenį Tėvynės karo metu: „Kita tauta būtų galėjusi pasakyti Vyriausybei: Jūs nepatenkinot mūsų lūkesčių, eikit šalin, mes pastatysime kitą vyriausybę, kuri sudarys taiką su Vokietija ir užtikrins mums ramybę. Tačiau rusų tauta nėjo šiuo keliu, nes ji tikėjo savo Vyriausybės politikos teisingumu ir pasiryžo aukoms, kad užtikrintų Vokietijos sutriuškinimą. Ir šis rusų tautos pasitikėjimas Tarybine Vyriausybe buvo ta lemiama jėga, kuri užtikrino istorinę pergalę prieš žmonijos priešą – prieš fašizmą.


H. van den Broekas žadėjo Europos Komisijos paramą Lietuvos kelyje į ES.


Tuo tarpu trąšų sukaupimo ir jų išvežimo į laukus uždavinys eilėje rajonų sprendžiamas labai blogai. Iki š. m. gegužės mėnesio pabaigos mėšlo išvežimo planą įvykdė tik Šalčininkų ir Eišiškių rajonai. Bemaž įvykdė Vievio, Vilniaus, Zarasų ir Vilkaviškio rajonai.


Esam įsitikinę, kad Amerikos lenkų visuomenė, ištikima šūkiui “Už mūsų ir jūsų laisvę!”, rems Lietuvos priėmimą į NATO su tokiu pat entuziazmu, kokį ji parodė kovodama už mūsų tėvynės Lenkijos prijungimą prie aljanso.”


Valstybinės radijo ir televizijos stotys (o pas mus, Ukrainoje, ir nepriklausomomis besivadinančias stotis kontroliuoja valstybė) pranešė šalies gyventojams: nuo šiol Leonidas Kučma pats vadovaus ekonomikai, nes Rada nesugeba leisti įstatymų.


Oficialiai JAV atsisakė smulkiau pasakoti apie gautuosius duomenis.


Nuo nederliaus nukentėjo beveik visa šiaurės Lietuva. Nuo nederliaus nukentėjusieji ūkininkai jau dabar yra reikalingi pagalbos. Jos jie bus dar reikalingesni kiek vėliau, o ypatingai pavasarį, kada reikės laukus sėti. Nukentėjusieji nuo nederliaus šiaurės Lietuvos ūkininkai pradeda pardavinėti, ir tai pusdykiai, gyvulius dėl to, kad jų išmaitinti per žiemą negalės. Bet nukentėjusieji ūkininkai, numatydami negalėsią išmaitinti savo šeimų, samdytus darbininkus atleidžia. Ūkininkų atleidžiamieji darbininkai, be abejo, sudarys bedarbių kadrus. Štai antras klausimas. Pirmas klausimas – nuo nederliaus nukentėjusių ūkininkų klausimas. O šis antras klausimas, su pirmuoju glaudžiai susijęs, yra nukentėjusios šiaurės Lietuvos srities darbininkų klausimas. Ir vienas ir antras klausimas reikalingas kuo greičiausiai išspręsti.


Kaip tai visiškai aišku, „plačiais įgaliojimais” šis rasistinės santvarkos advokatas suprato tolesnį Pietų Afrikoje siaučiančio savavaliavimo stiprėjimą. Net iš pirmo žvilgsnio naujasis įstatymas rodo, kad juo siekiama galutinai nuslopinti aktyviausius aparteido priešininkus.


Vėliau tapo žinoma, kad Orleanvilyje pučistai atsispausdino savo pinigus, atliedino monetas.


„Pastarosiomis dienomis mes čia susidurėme su gausybe labai griežtų protestų dėl kokio nors nedidelio procedūrinio netikslumo ar labai jau raidiško Reglamento neatitikimo, nors tai berods nebuvo daroma bloga valia, o tiesiog dėl patyrimo stokos. Bet mes taip pat matėme, kad tas kritiškas fiksavimas, kuris galėtų būti pareikštas ir draugiška forma, sakykim, per pertrauką ar patarimu, kai kada pateikiamas su neapeliacinės kritikos ir diskreditavimo tendencija.


Dabar keliu vėl važiuoja automobiliai, pristatomi kroviniai.


Protestuodami prieš vyriausybės žemės ūkio produktų kainų politiką Finisterio departamento valstiečiai atvežė į Sen Pol de Leoną ir išmėtė jo gatvėse daugiau kaip 300 tonų artišokų. Miesto gatvėse ir aikštėse dėl to negalėjo važinėti transportas. Demonstrantai nusiuntė protesto telegramą ministrui pirmininkui Pompidu. Demonstracijos dalyviai pareiškė nutarę kovoti tol, kol jų reikalavimai bus įvykdyti.


Ji turėjo gausybę verbuojamų agentų - kiek didesnėje žmonių bendrijoje bent po du.


Nafta Omane buvo rasta neseniai, 1955 metais. Bet ji iš karto patraukė tiek Anglijos, tiek Amerikos naftos kompanijų dėmesį. Pakanka pažvelgti į žemėlapi, kad suprastume, jog Omanas strateginiu atžvilgiu yra tarsi raktas į visus milžiniškus Persų lankos rajono naftos turtus. Ir kai ištikimas Anglijos agentas — Maskato sultonas koncesiją Omano naftai suteikė kompanijai „Petroleum Development Oinan Limited“, kurioje viešpatauja Anglijos kapitalas, tai sukėlė nerimą Amerikos naftos kompanijos „Aramko“ šeimininkų tarpe. Ši kompanija yra užgrobusi ir eksploatuoja naftos telkinius Saudo Arabijoje, į vakarus nuo Omano. „Aramko“ verteivos vadovaujasi tuo, kad, pasiglemžę Omaną, jie galėtų užvaldyti labai gausius naftos šaltinius Buraimio oazėje, šiaurę nuo Omano, ir pradėti kovą už anglų išstūmimą iš Kuveito, kur 1956 metais buvo išgauta daugiau kaip trečdalis visos Artimųjų Rytų naftos. Štai kodėl JAV, ragindamos Angliją kuo greičiausiai likviduoti liaudies sukilimą Omane, tuo pačiu metu vykdo slaptas intrigas, siekdamos pasinaudoti Anglijos pastangų vaisiais ir patenkinti Amerikos naftos karalių pretenzijas į Omaną.


Toliau duota nežinomo XVII a. poeto daina iš trisdešimtmetinio karo laikų, kada lietuviai, gelbėdamies nuo vokiškųjų grobikų priespaudos, iš Mažosios Lietuvos kėlėsi į Didžiąją Lietuvą. „Oi, vargas, vargas, nelaimė mūsų, Kas bus iš tėviškėlės?“— dainuoja nežinomas dainius apie lietuvių tautos dalį ištikusią tragediją.


Beje, apie teritorinių pretenzijų Lietuvai galimybę dar 1990 metais buvo pareiškusi BTSR partinė vadovybė. Neseniai užsienio radijo stotys teigė, kad susitikime su EEB ryšių su užsienio įgaliotiniu ir EEB delegacija Baltarusijos užsienio reikalų ministras P. Kravčenka kalbėjęs, jog Baltarusija reikalaujanti dalies Lietuvos teritorijos. Vėliau jis kalbėjosi su mūsų Respublikos užsienio reikalų ministru A. Saudargu ir paneigė, kad Baltarusija vasario 24 dieną pareiškė tokią mintį.


Gegužės 22 d. Kijeve lankėsi Turkijos prezidentas Demirelis.


Laikas buvo kaip tik tas ir žmonės kaip tik tie ir tokie.


Naujas Omano liaudies išsivadavimo judėjimo pakilimas sukėlė nerimą kolonizatorių stovykloje. Anglijos kariuomenė skubiai perkėlė į šį rajoną karines oro, karines jūrų ir sausumos pajėgas. Nuo liepos 24 d. buvo pradėtos įnirtingai bombarduoti Omano gyvenamosios vietovės. Antskrydžiuose prieš taikius Omano gyventojus dalyvauja „Venom” ir „Meteor” tipo reaktyviniai naikintuvai, keturių motorų bombonešiai „Šaklton”: Į Omaną perkeltos ir jau pradėjo veikti anglų reguliarios karinės dalys, jų tarpe škotų kalniečių Komerono pulkas, kurį remia šarvuočių bei tankų technika, ir kitos karinės dalys.


Šiuo klausimu nuo 1945 m. sausio mėn. mūsų atstovai nekartą darė pareiškimų anglų valdžios organams.


- Jei prašo liaudies valdžia, reikia eiti. Mes turime ją remti.


Lenkija kaimynėms tapo didžiosios Europos dalimi.


Ne taip seniai dviejų Anglijos ir Graikijos laivų kapitonai, kurie gabeno į Kubą džutinius maišus iš Indijos, išsigandę JAV grasinimų, iškrovė savo laivus Orane (Alžyras), Norvegijos laivas, kuris plaukė į Kubą su maisto produktais ir kitomis prekėmis, išsikrovė Roterdame. Abiem atvejais krovinius pristatė į paskyrimo vietą, tai yra į Kubos uostus, pakeliui plaukę Tarybų Sąjungos laivai.


Katalikas Kim Te Čžunas visada laikė save krikščionių misionierių, keletą šimtmečių vaidinusių Azijoje didelį vaidmenį, o Korėjoje pelniusių švietėjų šlovę, tradicijų tęsėju.


Čia ypatingai įdomi yra ką tik išspausdinta FTB direktorlaus Edgaro Huverio parašyta knyga – „Komunizmo tyrimas“. Saugumo direktorius – svarbiausias antikomunizmo apaštalas Amerikoje. Jo knyga tapo antikomunistų biblija. Ji rekomenduojama kaip vadovėlis mokykloms, universitetams, kariniams koledžams. Šią knygą, be abejo, skaitė teisėjai ir prisiekusieji, kurie dalyvavo Amerikos Komunistų partijos procese.


Kai kas mano, kad NVS įkūrimas buvo būdas išvengti konflikto griūvant Sovietų Sąjungai.


Vis dėlto Čečėnijos vadovybė teigia, jog jai nesinori atsisakyti ESBO teikiamos nors ir labai nedidelės pagalbos, tačiau čečėnai niekuomet nesutiksią, kad ši labdara būtų apibūdinama kaip parama Rusijos satelitui.


Kas tikėjosi, kad virš laisvės dar kažkas turi būti, o ten jau nieko neberadę, ėmė niekinti ir pačią laisvę, buvo pasiryžę už septynis grašius vėl ją parduoti.


Mūsų jūreiviams ne kartą teko susitikti, kalbėtis su danais. Man irgi teko bendrauti su jų žvejais.


Papildoma apsauga skirta ir ambasadorės Marisos Lino rezidencijai.


Valdžios organai priėmė nutarimą iki kovo 20 d. uždaryti Salonikų universitetą ryšium su neramumais šalyje. Svarstomas klausimas dėl kitų aukštųjų mokyklų, jų tarpe ir Atėnų universiteto, uždarymo.


– Mūsų, prancūzų, politika bendrai, o pirmoj eilėj lenkų lietuvių ginče yra ta, kad klausimą suskaldžius ir pradėjus nuo smulkesnių problemų. Lietuva ir Lenkija jų turi daugybę susisiekimo medžių Nemunu plukdymo, prekybos santykių…


DELIS, rugpiūčio 7 d. (TASS-ELTA). Delyje liaudies socialistų partijos nacionalinio vykdomojo komiteto sesijoje priimta rezoliucija, remianti Egipto nutarimą nacionalizuoti Sueco kanalo kompaniją. Rezoliucijoje nurodoma, kad „jėgos pozicija“, kurią užėmė kai kurios valstybės Egipto atžvilgiu, nepadės išspręsti Sueco klausimo, o tik paaštrins santykius tarp Europos, iš vienos pusės, ir Azijos bei Afrikos — iš antros.


V. Vardys taip pat Lietuvoje mato tendenciją užsidaryti nuo likusio pasaulio, kas, jo nuomone, pastebima tarptautiniuose santykiuose.


Kiekvienos estafetės maršrutas padalintas į etapus, apimančius dalį kelio, kuris eina duotosios sąjunginės ar autonominės respublikos, krašto, srities teritorija. Savo ruožtu etapai gali būti suskirstyti į ruožus, kurių ilgumas, kaip taisyklė, atitiks rajono ar miesto ribas.


KAIRAS, kovo 20 d. (TASS). Spaudos pranešimais, Jordanijos ministras pirmininkas Rifajus pareiškė spaudos konferencijoje, kad Jordenija pasisako prieš dalyvavimą bet kuriuose paktuose. Jordanijos vyriausybė, pasakė jis, parems bet kurias pastangas, kuriomis siekiama sustiprinti Arabų šalių vyriausybių ir tautų bendradarbiavimą,


Vakar rytą Minske susidegino nežinomas vyras.


Branduolinių reaktorių sandoriui Maskva pasirinko netinkamiausią momentą.


Gesas Holas vėl pakartojo, kad jis jokiomis aplinkybėmis nesiregistruos pagal nelemtai išgarsėjusį Makareno įstatymą. „Aš greičiau su džiaugsmu pragyvenčiau savo likusį amžių kalėjime, kaip doras žmogus, užuot padėjęs naikinti pagrindines visų amerikiečių teises“, – pasakė jis.


Yra žinoma, kad Ženevos pasitarime 1954 metų vasarą JAV ir Pietų Korėjos atstovai, sukliudę priimti suderintą nutarimą dėl Korėjos klausimo taikaus sureguliavimo, remiantis vieningos nepriklausomos ir demokratinės Korėjos valstybės sudarymu, atkakliai atmetė ir visus pasiūlymus nustatyti užsienio kariuomenės išvedimo iš Korėjos terminus ir sumažinti KLDR ir Pietų Korėjos kariuomenės skaičių. Tokia JAV ir Li Syn Mano pozicija atitiko jų siekimą agresyviais tikslais didinti savo karinį potencialą Pietų Korėjos teritorijoje. Ta proga naudinga priminti, jog, informuoto Anglijos laikraščio „Sandi Taims“ liudijimu, dar praėjusių metų kovo mėnesį Vašingtonas iškėlė planą, kuriuo numatoma: „1) Padaryti galą visiems apribojimams tiekiant naują karinę aprangą, įskaitant atominį ginklą, Amerikos kariuomenei Pietų Korėjoje ir padidinti sunkiųjų ginklų bei lėktuvų tiekimą Pietų Korėjos ginkluotosioms pajėgoms; 2) paleisti paliaubų stebėjimo komisiją“.


+ Pietų Afrikos Sąjungos vyriausybė ketina pateikti parlamentui naują rasistinį įstatymo projektą, draudžiantį spalvotiesiems gyventojams stoti į Vitvatersrando ir Keiptauno universitetus. Prieš šį įstatymo projektą protestavo studentai Johanesburge ir Durbane.


Kaip pranešė Gruzijos pajėgų Abchazijoje vadas Gija Karkarašvilis, antradienio rytą netoli Suchumio dislokuotas Rusijos dalinys aštuoniomis ar devyniomis reaktyvinių sviedinių „Grad” salvėmis apšaudė jo gvardiečius, daugiau kaip penkiolika karių žuvo. Beje, Rusijos kariškiai saugo Ešeroje kažkokią ypač svarbią laboratoriją, o netoli jų įsitvirtinę Abchazijos pašauktiniai.


Mūsų tauta ji pripažino savo vadu, nes jame pamatė kaip tik mūsų aukščiau minimus kriterijus. Jis buvo tas, kurs visą savo gyvenimą tarnavo tautos vienybei. Kas netiki tepaskaito kad ir jo neseniai išleistų publicistinių raštų pirmą tomą: „Vienybės gairėmis“. Kai kiti draskėsi dėl pasaulėžiūros, norėdami vienas kitam prievarta užspausti savo pasaulėžiūros akinius ir mūsų tautai grėsė pavojus žūti pasaulėžiūros kovose, jis kūrė tautinę platformą, ant kurios galėtų stoti visi, be pasaulėžiūros, socijalių bei metafizinių skirtumų ir dirbti bendrą tautos darbą. Ir šiandien jis jau gali džiaugtis savo kūrybos vaisiais. Šiandien ant jo sukurtos platformos matom įvairių pasaulėžiūrų, įvairių įsitikinimų žmones ramiai sutartinai dirbančius tautos darbą. Ir vis daugiau mūsų tautiečių stoja ant jo sukurtos platformos. Kovos dėl pasaulėžiūros, dėl socijalių ir metafiziniu skirtumų mažėja. Jo vedama tauta ieško ne to, kas ją skiria, bet to, kas ją vienija!


Ne kas kitas, kaip JAV ambasadorius Buenos Airėse Robertas Maklintokas, rašo laikraštis „Luta demokratika“, „kaltas dėl sąmokslo prieš Argentiną. Jis yra valstybės perversmo vadovas“. Savaitraštis „Novos rumos“ rašo, kad karinis perversmas Argentinoje – tai „įžūlus JAV kišimasis į politinę krizę šioje šalyje“


Spalio socialistinės revoliucijos pergalės dėka mūsų šalyje įsigalėjo darbininkų klasės diktatūra.


Į padarytą pažangą Europos Komisija atsižvelgs rengdama savo raportą, kurį svarstys ES viršūnių susitikimas Vienoje.


Maskvos, Leningrado, Kijevo, Minsko statybose labai paplito kompleksinės brigados. Tokia darbo organizacija smarkiai pakelia darbo našumą, žymiai padidina darbininko uždarbį. Mūsų respublikoje kompleksinės brigados sudaromos lėtai. Mes kviečiame jus, jaunuoliai ir merginos, būti kompleksinių brigadų organizavimo iniciatoriais, studijuoti ir skleisti priešakinį patyrimą, imtis organizuoti statybose techninius kampelius ir kabinetus.


Alzaso klausimas. – Prancūzijos vidaus reikalas. Iš Elzaso istorijos Kolmaro procesas. Prancūzų viešoji opinija. Šventojo Sosto pozicija. Kolmaro bylos pamokos. (Mūsų Paryžiaus korespondento).


Galimas santykių pakitėjimas tarp Sovietų Rusijos ir Amerikos Jungtinių Valstybių duoda pagrindo kalbėti apie naujas gaires tarptautiniam gyvenime. Šios dvi valstybės, nežiūrint visų priešingumų vidaus sutvarkymo atžvilgiu, turi didelių tarpusavio traukimo jėgų. Tai ypač pasireiškė po dar neaiškaus turinio anglų prancūzų susitarimo, kuris Amerikoj suprantamas kaip nukreiptas prieš ją. Ta plotme nurodoma, kad Amerika jaučiasi izoliuota. Toks pats vaizdas gaunamas pažvelgus į Tolimuosius Rytus, kur Amerika pirmoji pripažino tautinės Kinijos teises reviduoti senąsias sutartis. Tuo tarpu kitos valstybės, kaip antai Japonija, žymia dalimi ir Anglija, tam priešingos.


Torių demokratijos pradžią žymi 1867 m. B.Disraeli iniciatyva įvykdyta rinkimų reforma.


Pirmas pašalinis momentas buvo p. Zaleskio nota, protestuojanti prieš Vilniaus įrašymą į Lietuvos konstituciją kaip Lietuvos valstybės sostinės. Ši nota buvo įteikta prof. Voldemarui Berlyne, važiuojant į Ženevą. Aišku, kad ji Kaune prieš T. S. tarybos posėdžius nespėta apsvarstyti. Antras pašalinis momentas buvo tai neabejotinas kai kurių valstybių noras Lietuvą tuojau sutaikyti su Lenkija.


TSRS užsienio reikalų ministras A. Gromyko šiandien padarė tokį pareiškimą SNO radijui:


Jis taip pat reikalauja aukščiausiose valdžios struktūrose įsteigti “kvotas” skirtingų tautybių asmenims.


Kruvini mūšiai praėjusios savaitės pabaigoje vyko Askirano rajone: azerbaidžaniečių pajėgos, remiamos tankų bei šarvuočių, pradėjo šio miesto puolimą. Pasak Kalnų Karabacho valdžios, vien penktadienį čia žuvo apie du šimtus armėnų. Kaip pranešė oficialus Jerevano atstovai, atvykęs pastiprinimas iš Chankendžio (Stepanakerto) padėjęs azerbaidžaniečių puolimą atremti. Pranešimuose iš Baku savo ruožtu tvirtinama, kad armėnai apšaudę Azerbaidžano miestą Agdamą, esantį Kalnų Karabacho pasienyje.


Tiesa, daugelio partijų lyderiai tvirtina, jog visam paketui nepritars, tad balsavimo rezultatai neaiškūs.


Su pagrindinėmis deklaracijos nuostatomis, raginančiomis moraliai, politiškai ir teisiškai įvertinti komunistinio totalitarinio režimo vykdytojų Lietuvoje VKP(b)-LKP Centro komiteto bendradarbių veiklą ir įstatymiškai apibrėžti šių okupacinio režimo vykdytojų tinkamumą aukštoms valstybinėms pareigoms, jos autorius, Seimo Pirmininkas supažindino parlamentarus antradienį, minint Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 50-metį.


Rusijos komunistams nesunku buvo socializuoti pramonę, prekybą, bankus, miestų turtą. Čia užteko išleisti dekretą. Jam įvykdyti komunistai turėjo pajėgų. Daug sunkesnis dalykas su žemės ūkiu. Visoj Rusijoj priskaitoma apie 25 milijonai ūkių. Socializuoti 25 milijonus ūkių bolševikai neturėjo galimybės. Pradžioje 1919, 1920, 1921 metais buvo daryta bandymai, bet vis dėlto didesnių rezultatų nepasiekta. Leninas matė šito sumanymo visus sunkumus ir dėl to jis, padaręs šiek tiek bandymų, paliko ūkininkus ramybėj.


Indonezijos vyriausybė su ministru pirmininku Sastroamidžojo priešakyje priėmė nutarimą atsistatydinti. Oficialiame komunikate sakoma, kad pastangos sustiprinti kabineto pozicijas pakeičiant jo sudėtį taip, kad vyriausybė galėtų tvirtai vykdyti savo politiką sprendžiant jai iškilusias problemas, pasirodė nesėkmingos.


Blaiviai apsvarstant padėti, susidariusią Vakarų Vokietijoje, tenka padaryti išvadą, kad šiandien Vokietijos suvienijimo klausimas yra visų pirma klausimas dėl pakeitimo dabartinio VFR Vyriausybės politinio kurso, paverčiančio Vakarų Vokietiją karo pavojaus židiniu Europoje.


Remdamasis pardavinėjančios didesnę žurnalo tiražo dalį kompanijos duomenimis, laikraštis praneša, kad paklausa padidėjo nuo 22 tūkstančių pirmajam numeriui iki 45 tūkstančių – dabartiniam numeriui. „Cincinačio, Klivlendo Indianopolio ir Sanfrancisko prekybininkai praneša, - rašoma straipsnyje, - kad, jeigu anksčiau žurnalo paklausa buvo vidutiniška, tai dabar jis visas išperkamas“. Laikraštis nurodo, kad šiuo metu žurnalą Niujorke pardavinėja 1.000 kioskų ir kad pardavimas padidėjo dvigubai.


Vienoje iš naujųjų žemių, Aukštutinėje Saksonijoje, įtikinamą pergalę laimėjo socialdemokratai, surinkę 38 proc. balsų.


Maskva iš esmės pralaužė vieningą išsivysčiusių pramonės valstybių frontą.


Didelės reikšmės pranešime teikiama vis daugiau įtemptiems santykiams tarp indusų ir musulmonų, partijų slėgimui ir moterų klausimui. Paskutiniu klausimu santykiai Indijoj žymiai pagerėję. Pranešime pažymima, kad Indija negali pasiekti jos pageidaujamo padėjimo pasaulyje, kol moterys neužims priderančios joms, kaipo valstybės piliečiams vietos. Didžiausią žalą, dėl kurios kenčia Indija, sudarą socijaliniai ir ekonominiai papročiai, kuriuos galinti pašalinti tik pati indų tauta. Toliau pranešimas konstatuoja, kad indų tauta reikalauja visiškos lygybės su europiečiais. Tas indų reikalavimas esąs pagrįstas karo metu paskelbta laisvo tautų apsisprendimo teise, o taip pat ir daugelio kraštų nacijonalistų pasiektais gerais rezultatais ir sėkmingu Turkijos pasipriešinimu Europos norams ją užvaldyti. Indų tautos susipratimas, labai išsiplėtojęs. Tas jaunas nacijonalizmas norįs sutrumpinti istoriją ir nelaukti ilgo plėtojimosi rezultatų. Gandhi pranešime labai mažai tepaliestas. Komisija pareiškia nuomonės, kad Anglija neturi jokių motyvų atmesti indų reikalavimui suteikti jiems plačią savivaldybę.


Maskvos stotyje atvykstančius sutiko TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo narys TSKP Leningrado srities komiteto pirmasis sekretorius F. R. Kozlovas, TSKP srities komiteto sekretorius D. D. Brežnevas, Leningrado miesto Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas N. I. Smirnovas, srities tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas G. I. Vorobjovas, partijos Leningrado miesto komiteto pirmasis sekretorius I. K. Zamčevskis, Leningrado karinės apygardos kariuomenės vadas armijos generolas M. V. Zacharovas, TSRS ir RTFSR Aukščiausiųjų Tarybų deputatai, srities ir miesto tarybų deputatai, daug gamyklų ir fabrikų atstovų. kultūros veikėjų, žurnalistų.


Delsimas sulėtina tempą, mažėja įtampa, konflikte dalyvaujančios šalys ramiau apmąsto padėtį.


Sveikinimo žodį konferencijos dalyviams tarė ir pranešimą padarė laikinai einantis Seimo pirmininko pareigas Č. Juršėnas. (Plačiau apie seminarą - ateity).


Visų politinių jėgų sutarimas yra įtvirtintas įstatymu dėl šalies nacionalinio saugumo.


O lenkų politika neorganizuoja pasipriešinimo, nejungia tautos, nekelia budrumo, nekaupia pajėgų ties vakarine mūsų siena, neįspėja prieš pavojų, nežadina miegančiųjų, bet klaidžioja kažin kur po rytų pakraščius, vokiečių magikų suhipnotizuota. Be svyravimo galima pasakyti, kad mūsų politikos rytų kryptis gali tik vokiečių naudai išeiti. Troškimas nusilpninti Rusiją atplėšiant jos vakarų kraštus nėra lenkų federalistų „išradimu“, bet angloprūsišku sumanymu. Atsirado jis dar 1854 metais ir buvo užmirštas ligi didžiojo karo, kai buvo vokiečių vėl iškeltas, kad tuo būdu sužavėti lenkų vaizduotuvė ir mesti juos prieš rytus...“


Jelcinas pažymėjo, kad buvęs mokesčių tarnybos vadovas Aleksandras Počinokas dirbo pasyviai.


Paskui tapo profesionale aktore, dar 1927 m. jos nuotraukos buvo spausdinamos žurnaluose.


„Borba“ redakciniame straipsnyje, pavadintame „Istoriniai nutarimai“, rašo, kad TSRS ir JFLR Vyriausybių Bendras Pareiškimas ir Deklaracija apie Jugoslavijos Komunistų sąjungos ir Tarybų Sąjungos Komunistų partijos savitarpio santykius „patvirtina, kad teisingos buvo müsų viltys, kurias mes puoselėjome, išlydėdami prezidentą Tito ir kitus Jugoslavijos valstybinius veikėjus į Tarybų Sąjungą“.


Tipišką Vakarų bloko atstovams poziciją užėmė Kanados delegatas, kuris uoliai įrodinėjo, jog geriausias nutarimas būtų tas, jei Generalinė Asamblėja remtų „Anglijos pastangas išspręsti politines Rodezijos ir Niasalendo federacijos problemas”.


Šis Tailando valdžios organų žingsnis kai kuriuose sluoksniuose laikomas vienu Tailando mėginimų padaryti Kambodžai spaudimą, kad priverstų ją atsisakyti Kambodžos vyriausybės paskelbtos nedalyvavimo kariniuose blokuose politikos.


Kas padeda išlaikyti tokią puikią fizinę ir psichinę formą?


“Psichologiškai galima Rusiją suprasti”, - tvirtino Prezidentas.


Kadangi nereikalavo žodžio bendroms diskusijoms, tai jos atidėtos iki trečiadienio priešpiet.


Tačiau su lenkais buvo pasiektas kompromisas.


Pagrindiniai reikalavimai buvo atnaujinti derybas su Kosovo albanų atstovais ir išvesti Jugoslavijos kariuomenę iš Kosovo teritorijos.


Išlaisvinant iš čečėnų banditų nelaisvės verslininką Viktorą Grodį svarbiausią vaidmenį atliko Čečėnijos nacionalinės gvardijos kariai, teigia Romualdas Ozolas.


Jis taip pat buvo susijęs su Lietuvos žmonių trėmimu, masiniu žmonių naikinimu ir kankinimu.


Kandidatais į KKP CK sekretoriato narius plenume buvo išrinkti: Liu Lan-tao, Jan Šan-kunis ir Chu Ciao


Komjaunimo organizacijų uždavinys - ryžtingai kovoti prieš buržuazinės ideologijos intrigas, Vakarų kultūros propagandistų meginimus įskiepyti mūsų jaunimui svetimas pažiūras ir skonį.


Atidarydamas susirinkimą „Lietuvos“ draugijos pirmininkas p. Petras Jasukynas pasakė jaudinančią kalbą.


Būgštaujama, ar senyvo amžiaus teisiamieji ir nukentėjusieji iš viso sulauks proceso pabaigos.


Leningradas buvo, yra ir bus vienas iš stambiausių priešakinės kultūros, mokslinės minties centrų, aukštųjų mokyklų, mokslinio tyrimo institutų, muziejų, teatrų, klubų ir bibliotekų miestas. Vienas iš mylimiausių tarybinės liaudies miestų, Lenino miestas kasmet gražėja ir tvarkosi.


Jau seniai yra žinoma, kad tokių manevrų Amerikos diplomatija griebiasi kiekvieną kartą, kai nori atitraukti visuomenės dėmesį nuo žmoniją jaudinančių klausimų. Tai, be kita ko, patvirtina tas faktas, kad JAV primetė Asamblėjai neegzistuojančio „Vengrijos klausimo” svarstymą. Bet iškeldamas į pirmąją vietą klausimą dėl padėties Artimuosiuose Rytuose ir Sirijoje, JAV valstybės sekretorius aiškiai vijosi du zuikius. Jo teigimai apie „komunistinę grėsmę Sirijai yra ne tik abstraktaus pobūdžio. Jais siekiama taip pat pateisinti Amerikos imperializmo rengiamą užsienio kišimąsi į Sirijos reikalus.


Patenkinamai baigęs savo misiją, JRO Nacionalinės vadovybės narys ir NŽRI prezidentas K. R. Rodrigesas grįžta į Kubą.


Kongresas parėmė TSRS Jaunimo organizacijų komiteto iniciatyvą įkurti bendrai su PDJF Tarybų Sąjungoje 1958 metais tarptautinę jaunimo turizmo stovyklą.


Eina iš lėto, neskubėdamos, tačiau atkakliai, tarsi fatališkai.


Tačiau, greta pasiektų laimėjimų, vystant respublikos pramonę, buvo nemaža trūkumų. Dar yra daug pramonės įmonių, kurios dirba neritmingai ir neįvykdo plano. Iš 504 įmonių, priklausančių svarbiausioms pramoninėms ministerijoms ir žinyboms, pernai neįvykdė plano 125 įmonės. Dėl to liaudies ūkis negavo produkcijos maždaug už 105 milijonus rublių.


Mūsų viešnagė tėvų žemėje buvo nepaprastai maloni, įspūdinga ir paliko širdyse neribotai gilius ir brangius prisiminimus. Štai kodėl, vykdami iš savo gimtojo krašto, nuoširdžiai dėkojame Draugystės ir kultūrinių ryšių su užsieniu, draugijos vadovybei už mūsų pakvietimą atvykti susipažinti su mūsų senąja Tėvyne, – su jos kultūriniais ir ekonominiais pasiekimais, taipgi už suteikimą mums galimybės paviešėti pas gimines.


— Nereikia man nei saulės, nei žvaigždynų, Nei vieškelių, nei miesto žiburių, — Net ir čionai, tarp liūlančių smiltynų, Tamsa man virsta rytmečiu skaidriu, O akmenys pilki — kvapniu gėlynu, Kai didį vardą Stalino tariu.


Savo draugužes jis vadino sužadėtinėmis.


Galimas daiktas, kad šis streikas buvo pavyzdys ir Lietuvos radijo bei televizijos žurnalistams, kai jie žiemą turėjo atlaikyti koncentruotą Sąjūdžio spaudimą su grasinimais ir bado šou.


1997 metais Vilniaus apygardos teismas buvusius vadinamuosius“liaudies gynėjus” Juozą Šakalį, Kirilą Kurakiną ir Petrą Bartaševičių pripažino kaltais šeimos išžudymu.


Tuo tarpu Netanjahu siekia, kad derybos būtų atnaujintos be jokių išankstinių sąlygų.


Debatai dėl deklaracijos, kurie šį kartą iš opozicijos pusės buvo ypač aštrūs, pasibaigė tik 1 val. 40 min. naktį. Balsuojant vyriausybei pareikštas pasitikėjimas 54 balsais prieš 40. Prieš balsavo tik socildemokratai, du kairieji rusai, du kairieji žydai ir iš latvių buržuazinių partijų du radikalai: prof. Balodis ir Viteris.


Tiesa, Vilniaus apskrities partinė organizacija nuveikė nemažą darbą, vykdydama LKP CK VI plenumo nutarimus. Tai rodo pasiekti rezultatai. Neblogai pravesta pavasario sėja ir miško išvežimas, už ką Vilniaus apskritis gavo pereinamąją Raudonąją vėliavą. Rugpiūčio mėn. privalomųjų pristatymų planą mūsų apskrities darbo valstiečiai viršijo, vykdydami 32% metinio plano. Atskiri valsčiai įvykdė dar daugiau. Rudaminos valsčius įvykdė 47% metinio plano, užimdamas pirmą vietą apskrityje, Mickūnų valsčius — 42,4%. Dabar partijos apkomas ir vykdomasis komitetas paskyrė pereinamąją Raudonąją vėliavą ir premiją tiems valsčiams, kurie pirmi užbaigs metinį privalomųjų pristatymų planą. Pirmą premiją gaus valsčius, kuris užbaigs metini planą ne vėliau kaip rugsėjo 15 d.; II premiją — rugsėjo 20 d. ir III premiją — rugsėjo 23 d. Reikia išaiškinti šias sąlygas valstiečiams ir išvystyti soclenktynes tarp valsčių ir apylinkių.


Pasitikti JFLR prezidento Broz Tito į Kijevo stotį atvyko TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkas K. J. Vorošilovas, draugai N. A. Bulganinas, N. S. Chruščiovas, L. M. Kaganovičius, A. I. Kiričenko, G. M. Malenkovas, A. I. Mikojanas, V. M. Molotovas, M. G. Pervuchinas, M. Z. Saburovas, M. A. Suslovas, L. 1. Brežnevas, D. T. Sepilovas, J. A. Furceva, N. M. Svernikas, A. B. Aristovas, TSRS Ministrų Tarybos Pirmininko pavaduotojas V. V. Mackevičius, TSRS ir RTFSR Ministrai, Tarybų Sąjungos Maršalai, admirolai ir generolai, TSRS Aukščiausiosios Tarybos ir RTFSR Aukščiausiosios Tarybos deputatai, TSKP CK nariai, visuomeninių organizacijų atstovai, mokslo, kultūros, spaudos veikėjai.


VAŠINGTONAS, III. 8. (TASS-ELTA). Vakar JAV prezidentas Kenedis pareiškė spaudos konferencijoje, kad Jungtinės Valstijos laiko būsimąsias 18-kos šalių nusiginklavimo derybas Ženevoje „labai svarbiomis“ ir kad Amerikos delegacija vyksta į Ženevą pamėginti susitarti. Mes manome, pasakė prezidentas, kad tai atitinka Jungtinių Valstijų interesus ir viso pasaulio saugumo interesus.


Kuobio mieste susirinko apie 500 ūkininkų atstovų, kurie kartu su vietos viršininku nuėjo į komunistų spaustuvę ir jos savininkui pareiškė, kad vidaus reikalų ministerijos įsakymu spaustuvė uždaroma.


V. Landsbergio pateiktas deklaracijos projektas skelbia, kad komunistinis totalitarinis SSRS režimas, prievarta įvestas šios šalies 1940-1941 m. ir 1944-1990 m. okupuotoje Lietuvoje, buvo nusikalstamas jo vykdytojų veiksmais ir siekiais.


Išradingas savanoris pasisiūlė pareigūną “pametėti” triračiu.


12. Žmonija niekuomet nepamirš didžiojo tarybinės liaudies ir jos Ginkluotųjų Pajėgų karinio ir darbo žygio Tėvynės kare — kare prieš fašizmą. Tarybinės Ginkluotosios Pajėgos garbingai įvykdė savo išvaduojančią misiją, išgelbėdamos daugelio šalių tautas nuo fašistinio pavergimo. Pergalingas tarybinės kariuomenės puolimas susiliejo su plačiu hitlerinės Vokietijos okupuotų šalių tautų nacionalinio išsivadavimo judėjimu. Kartu su tarybine kariuomene atkakliai kovojo prieš vokiečių fašistinius grobikus Čekoslovakijos ir Lenkijos korpusai, Jugoslavijos ir Albanijos partizanų kariuomenė, o vėliau taip pat Rumunijos ir Bulgarijos divizijos. Jų kovinė sandrauga sutvirtinta krauju, bendrai pralietu bendroje kovoje. Žymų indėlį į fašistinės Vokietijos sutriuškinimą įnešė Prancūzijos, Anglijos, JAV ir kitų antihitlerinės koalicijos šalių tautos.


Kasmet plečiasi tarybinių mokslininkų moksliniai ryšiai su kitų šalių mokslininkais. Plečiasi tie ryšiai ir su Jugoslavijos mokslininkais. Neseniai buvo pasirašyti Tarybų Sąjungos ir Jugoslavijos susitarimai dėl bendradarbiavimo vystant tyrimus branduolinės fizikos ir atominės energijos naudojimo taikiais tikslais srityje, dėl eksperimentinio atominio reaktoriaus statybos Jugoslavijos Federatyvinėje Liaudies Respublikoje. Mes nuoširdžiai sveikiname šiuos susitarimus ir esame įsitikinę, kad mūsų tautų draugystė stiprės, o kartu vystysis mūsų ekonominiai, kultūriniai ir moksliniai ryšiai. Mes nuoširdžiai linkime Jugoslavijos liaudžiai dar didesnių laimėjimų jos kuriamajame darbe, kuriant naują Jugoslaviją, statant socializmą.


Grandies vadas vyresnysis leitenantas Jevdokija Nosal padare 354 kovos skridimus, numesdama ant priešo 50.000 kilogramų bombų. Karinė vadovybė jos žygius atžymėjo Raudonosios Vėliavos ir Raudonosios žvaigždės ordinais. Pirmoji lakūnių tarpe karo metu ji įgijo Tarybų Sąjungos Didvyrio vardą. 800 kovos skridimų ir daugiau kaip 100.000 kilogramų bombų krovinio, numesto ant priešų, turi savo kovos sąskaitoje eskadrilės vadas Tarybų Sąjungos Didvyris lakūnė Smirnova. Tarybinėms moterims dvasinių jėgų šaltiniu yra gyvastingas tarybinis patriotizmas, jų begalinė meilė Tėvynei, ištikimybė bolševikų partijai, tarybinei valdžiai, draugui Stalinui.


Bet kada atskrido bombonešiai ir padegtas miestelis liepsnojo, mes leidomės į plačiuosius laukus. Raudonoji Armija ėjo mūsų išvaduoti. Ir kada mes su viena rusaite pasiekėme Rizos miestelį, vokiečių jau nesuradome. Mus pasitiko smagūs raudonarmiečiai. Tada iš stovyklų ir miškų išėjo belaisviai. Moterys su kūdikiais ant rankų, jauni vyrukai ir merginos. Išblyškę veidai švytėjo iš džiaugsmo, nes visų laukė naujas ir laisvas gyvenimas. Visų mūsų buvo vienintelis kelias — kelias į Tėvynę.


d) Vykdomi didelio masto užpuolimai prieš komunistus ir žydus, kurie baigiasi gausiais areštais.


Minske sumušti taikūs demonstrantai, dvejus metus kalėti nuteistas berniukas, užrašęs ant sienos “Mūsų namai - Baltarusija!”, sulaikytas žurnalistas, uždarytas laikraštis, - vadinasi, lemiamą įtaką Lukašenkai daro karo partija.


Autonomija veda į tokias klastingas pasėkmes, duodama perdaug plačius politines teises ir vieton apsaugos gyvenantiems po svetimo valdžia elementams, liko teisėtu įrankiu terorui ir užpuolimams prieš valdančioji Tautą“.


Antra vertus, visi šie mirties aktai ne tik patvirtina egzekucijos datą, bet ir rodo, kad nuosprendžio vykdytojai buvo tie patys.


Kariniai specialistai atkreipia dėmesį į tai, kad dabar priešlėktuvinės gynybos daliniai išformuojami beveik visoje Rusijoje, išimtis yra tik tie daliniai, kurie pridengia iš oro branduolinių ginklų nešėjų (lėktuvų ir raketų) dislokavimo vietas bei branduolinių ginklų sandėlius.


Ligi šiol nepatvirtintais duomenimis, tokia išvada peršasi ištyrus prie JAV ambasados Dar es Salame įrengtų apsaugos vaizdo kamerų filmuotą medžiagą.


Bus plečiamas miško paruošimo darbų mechanizavimas. Mechanizuotas medienos išvežimas pasieks 95,4 procento.


Pranešime sakoma, kad su dviejomis firmomis, konsultavimo ir statybos, buvo sudarytas susitarimas rekonstruoti Karačio uosto rytinę prieplauką. Firmos buvo parinktos tarptautiniam rekonstrukcijos ir vystymo bankui pritarus. Šis bankas suteikė paskolą tai statybai finansuoti. Statybos firma pateikė netikusį statybos projektą. Pakistanas laiku pareiškė abejonę dėl šio projekto teisingumo. Nors konsultavimo firma gynė šį projektą, tolesni darbai parodė jo netinkamumą, ir darbai buvo sustabdyti 4–5 mėnesiams. Toks užsienio firmų vykdomos uosto rekonstrukcijos „eksperimentas”, pažymima pranešime, kainuos Pakistanui keletą milijonų rupijų.


VARŠUVA, kovo 27 d. (TASS). Čia pasirašytas protokolas dėl prekių mainų tarp Lenkijos ir Norvegijos. Protokole numatoma žymiai padidinti prekybą tarp abiejų šalių.


Antrasis tarybinių kompozitorių suvažiavimas vyksta įgyvendinančių Komunistų partijos XX suvažiavimo nubrėžtą didingą tolesnio socialistinės ekonomikos ir kultūros vystymo programą mūsų šalies darbininkų klasės, kolūkinės valstietijos ir inteligentijos didžiulio politinio ir gamybinio pakilimo aplinkoje. Sprendžiant istorinius komunizmo statybos uždavinius didelę reikšmę turi kultūros darbuotojų kūrybinė veikla. Tarybiniai kompozitoriai kartu su kitais inteligentijos būriais privalo suvaidinti aktyvų vaidmenį formuojant naujosios visuomenės kūrėjų komunistinį sąmoningumą ir estetiškai auklėjant juos.


DAMASKAS, rugpiūčio 13 d. (TASS-ELTA). Damasko radijas perdavė oficialų Sirijos valdžios organų pareiškimą, kad atskleistas imperialistinis sąmokslas, kurį inspiravo JAV ir kuriuo buvo siekiama nuversti esantį Sirijoje režimą.


Okupuotosios Lietuvos lietuviška spauda buvo ligšiol išsisklaidžiusi. Vilniuj ėjo ligšiol keli lietuviški savaitraščiai, kurie ir laikėsi tos pat tautiškos 1inijos, tačiau, kaipo atskiri leidiniai, konkuravo tarp savęs. Tas buvo žalinga, nes tuo būdu Okupuotosios Lietuvos lietuviai neturėjo vieno bendro spaudos centro, kurs galėtų paimti vadovybę į savo rankas. Dabar, tas netobulumas yra šalinamas, nes nuo š. m. gruodžio 1 d. Vilniuj pradėjo eiti naujas savaitraštis – „Vilniaus Rytojus“, kurs, kaip matyt iš administracijos pranešimo, pavaduosiąs ligšiol ėjusius leidinius: .,Kelia“, „Vilniaus Aidą“ ir „Dirvą“. Savo pirmam numery iš š. m. gruodžio 1 d. „Vilniaus Rytojus“ apie savo uždavinius rašo:


Abu tie kaimo berniokai mažažemių valstiečių sūnūs, buvo suimti už pagalbos teikimą tarybiniams partizanams. Ločmelis išvežtas drauge su tėvu, motina ir 18 metų seserimi. Iš pradžių jie sėdėjo Rygos rajono koncentracijos stovykloje, bet 1943 m., artėjant frontui, vokiečiai visus kalinius išgabeno Vokietijon. Šeima buvo išsklaidyta. Iš Rygos į Noigamą, Hamburgo rajone, vienu metu išvežta 6.000 žmonių. Noigame jų jau laukė apie 72.000 tokių pat hitlerinių aukų iš įvairių kraštų. Čia žmonės nebuvo laikomi žmonėmis, todėl ir vardais jų nevadino: pakako numeriukų, kuriuos jie turėjo nešioti, lyg šunys, ant kaklų ir prie krūtinės.


Ne tik lietuviai ar kiti, bet tie patys prancūzai ir anglai, kuriems rūpėjo pirmoj eilėj teisingumas, yra pavadinę Želigovskio smurtą plėšikišku darbu. Todėl Lietuvos vyriausybė ir rado reikalingu ir savo tautai ir visam pasauliui dar kartą pabrėžti, kad plėšiko smurtas nepakeitė to, kas buvo, bus ir privalo būti: Vilnius buvo ir tebėra Lietuvos sostinė. Dažnai pasitaiko, kad plėšikai ar vagišiai atima savininkui jo turtą, bet tas faktas juridinės padėties nekeičia: res clamat domino. Savininkas ieško savo turto, radęs jį ima ir kiekvienas, kam rūpi teisingumas, privalo jam padėti savo turtą atgauti.


Praeitais metais buvo paskelbtos varžytinės kas pigiau paskleis ant Šlapšilės kelio suvežtą žvyrą. Apsiėmė paskleisti po 70 ct. meterį seniūnas Š. bei gyventojas L. Jie paskleidė visą žvyrą, tik dėl kažkokių neaiškumų, viena krūva liko nepaskleista. Vienas iš apsiėmusiųjų turėjo tą krūvą paskleisti, bet kadangi tokio sunkaus darbo nei vienas nei antras nebenorėjo padirbti, tai jiedu vienas antrą apskundė teisman, kurs turėjo išrišti, katras iš jų privalo tą žvyro krūvą paskleisti. Tuo reikalu teisman buvo sukviesta daugiau kaip 13 liudininkų. O šiems už tą dieną reikės sumokėti iki 25 litų. Taigi teisiamasi dėl 70 ct., gi byla gali kainuoti keli šimtai litų.


Kai prisiartinau, tankai jau supo mūsų aerodromą.


Pikas siūlė lagerius uždaryti, o asmenis, kurių negalima paleisti, perduoti VDR vidaus reikalų ministerijai.


SNO Generalinės Asamblėjos Politinio komiteto vasario 28 d. posėdyje buvo baigtas svarstyti Vakarų Iriano klausimas. Komitetas patvirtino 13 šaliu rezoliucijos projektą, numatantį sudaryti „gerųjų paslaugų“ komisiją, kuri padėtų Indonezijos ir Olandijos vyriausybėms vesti derybas. Tos derybos, sakoma projekte, turi įgalinti teisingai ir taikiai išspręsti Vakarų Iriano klausimą sutinkamai su SNO Įstatų principais ir tikslais. Už rezoliucijos projektą balsavo 39 šalių delegacijos, prieš - 20 šalių,


Paskui Senatas turi nuspręsti, kada turi prasidėti teismas.


Apie pastatą buvo išdėliotos savo darbo minos, tačiau jos galėjo sulaikyti tik puolančius pėstininkus, ne tanką.


Naujas Sovietų Rusijos atstovas Lietuvai p. Karskis savo kredencialų įteikimo proga pasakė šitokio turinio kalbą:


Mūsų šalyje inteligentijai atitenka ypatingas vaidmuo. Valstybinio aparato kadrai susideda iš inteligentijos. Pas mus valstybė valdo visas liaudies ūkio šakas ir tvarko kultūrinį gyvenimą. Todėl kiekvienas valstybės darbuotojas, kiekvienas kultūros ar meno darbuotojas, norėdamas sąmoningai ir sėkmingai dirbti savo poste, turi tvirtai įsisąmoninti valstybės politiką, partijos ir vyriausybės statomus uždavinius šalyje, mūsų šalies santykius su užsieniu, o be to, tvirtai užvaldyti tarybinę pasaulėžiūrą, didžiuosius marksizmo - leninizmo principus.


– Visasąjunginė Profesinių Sąjungų Centro Taryba, Tarybinis taikos gynimo komitetas, Tarybinis Azijos ir Afrikos šalių solidarumo komitetas, TSRS Rašytojų sąjunga, Tarybinių draugystės ir kultūrinių ryšių su užsienio šalimis draugijų sąjunga, TSRS Jaunimo organizacijų komitetas, Tarybinių moterų komitetas, TSRS Žurnalistų sąjunga, Tarybinis karo veteranų komitetas, TSRS Parlamentinė grupė, TSRS Dailininkų sąjunga, TSRS Kinematografijos darbuotojų sąjunga, TSRS Architektų sąjunga, TSRS Kompozitorių sąjunga, SNO rėmimo asociacija Tarybų Sąjungoje.


Didelių šiuolaikinio tarptautinio gyvenimo įvykių fone beveik nepastebėtas praėjo liepos 27 d. Amerikos 84 šaukimo kongreso sesijos uždarymas. Senatoriai ir Atstovų rūmų nariai grįžo į savo valstijas ne tiek poilsiui, kiek pasiruošti naujiems rinkimams. Prezidento, viceprezidento, visos Atstovų rūmų sudėties ir trečdalio senatorių rinkimų kampanija rugpiūčio mėn. įžengia į lemiamą stadiją. Iki „keliamųjų metų lapkričio mėn. pirmojo antradienio“, kai, pagal JAV konstituciją, įvyks rinkimai, belieka mažiau kaip trys mėnesiai.


Taip pat susitarta dėl vadinamųjų Šiaurės ir Pietų institucijų, kurioms priklausys Belfasto ir Dublino ministrai, skaičiaus.


Todėl Maskva veikiausiai nuspręs grąžinti į Karaliaučiaus kraštą taktinius branduolinius ginklus.


Neverta pamiršti ir Čečėnijos naftos išteklių, pasižyminčių labai puikia išgaunamos naftos kokybe.


Tuo užsiiminėjo patys kariniai tribunolai ir ”teismai”, tuos reikalus kontroliavo aukštesnės saugumo struktūros.


Prezidentas prašneko apie būtinybę ieškoti bendrų būdų, kaip įveikti krizę, leido atidaryti Minske ESBO misiją, davė interviu Vakarų televizijos kompanijai, vadinasi, nedidelę pergalę laimėjo taikos partija.


Raportas konstatuoja, kad derybose būta nepasisekimų. Lietuva iškilmingai pareiškia, kad didžiausias nepasisekimas yra tas, kad moralinio pobūdžio problema nebuvo išspręsta. Tarptautinės sutarties sulaužymas yra įvykęs. Tai konstatavo pati Tautų Sąjunga, kuri kartu ir pareiškė, kad sprendimai ne jos pasiūlyti, ne šalių sutikimo, jos niekuomet nebus priimti. Čia ministeris pirmininkas padarė aiškią aliūziją į ambasadorių konferenciją 1923 m. kovo 15 d. sprendimą. Teisės atžvilgiu šis tas atsiekta, bet ne realybėj. Štai kur didžiausis nepasisekimas!


Jis dar kartą pareiškė, kad Vilnių, girdi, lenkai krauju nuo bolševikų atpirkę, o tarptautiniai aktai yra pripažinę lenkams tą „grynai lenkišką miestą“.


Tarybų Sąjungos delegacijos pasiūlymu į dienotvarkę taip pat buvo įtrauktas punktas dėl visos užsienio kariuomenės išvedimo iš Pietų Korėjos.


Kitų metų sausio pabaigoje Vilniuje vyks steigiamasis besikuriančios Lietuvos nacionaldemokratų partijos steigiamasis suvažiavimas.


Ketvirtadienį LDDP frakcijos vardu L. Linkevičius pateikė paklausimą dėl „Lietuvos ryto” paskelbtos informacijos, esą AT pirmininko patarėja užsienio politikos klausimams, palikdama savo darbo vietą, ištrynė kompiuteryje buvusią techninę informaciją. Paklausimas adresuotas Č. Juršėnui bei opozicijos lyderiui V. Landsbergiui.


Rezoliucija nusiųsta pasirašyti prezidentui Kenedžiu


Daugelis nacionalinių prieštaravimų sušvelnės, kai pagyvės ekonomika, kai žmonės neišvengiamai turės būti vertinami visai pagal kitus kriterijus: pagal sumanumą, darbštumą, profesinį pasirengimą.


Abi lanko daugmaž panašus mokinių skaičius.


Lietuvių delegacija derybų metu ir laikėsi tokios taktikos, kad besitariant technikiniais klausimais nebūtų užgauti politiniai, dėl kurių abi šalys turi skirtingų pažiūrų. Priešingai, lenkų delegacija statė reikalavimus, kurie neiš


Todėl, anot prelegento, nors mūsų valstybė su bolševikų vyriausybė geruose santykiuose, tačiau niekas negali mums uždrausti reikšti savo užuojauta kenčiantiems. Tai nebus kišimasis į valstybės vidaus tvarką.


Tačiau tokie niršimai negali sumenkinti Tarybų Sąjungos - Jugoslavijos derybų rezultatų reikšmės. Šie rezultatai, kaip teisingai juos įvertina demokratinė visuomenė, reiškia naują svarbų indėlį į draugišką visų šalių bei tautų bendradarbiavimą žmonių visuomenės pažangos ir gerovės vardan. Tokių tikslų siekiama ir visomis kitomis mūsų Tėvynės priemonėmis tarptautinėje arenoje, jų tarpe Tarybų Sąjungos Užsienio reikalų ministro D. T. Sepilovo kelione į Egiptą ryšium su Nepriklausomybės ir Respublikos dienos šventimu šioje šalyje.


Posėdis prasidėjo 3 v. 45 m. ir tęsiasi iki 7 valandai.


Didžiojo Spalio socialistinė revoliucija yra pirmoji istorijoje revoliucija, kuri davė darbo žmonėms ne tik politines ir ekonomines teises, bet ir materialines gėrybes. Ji neapsiribojo tuo, kad užtikrino laisvę darbo žmonėms, darbininkams ir valstiečiams, bet ir sudarė sąlygas nenukrypstamai kilti ne kažkokios vienos klasės arba dalies gyventojų, o visų miesto ir kaimo darbo žmonių gyvenimo lygiui.


Dabar į ją įtraukti ne tik Kosovo albanai ir serbai, ne tik kaimyninės šalys, bet ir beveik visos tarptautinės organizacijos ir didžiausios pasaulio valstybės.