Didelę sensaciją Estijoj sukėlė teismo rūmų (antros instancijos) sprendimas savo laiku pagarsėjusio pasiuntinio Maskvoj Birko byloj. Kaip žinoma, apygardos teismas Birką valstybės išdavimu išteisino, bet nutarė pašalinti iš tarnybos už nevykdymą vyriausybės įsakymų, kuriais jis buvo kviečiamas atgal į Estiją. Birkas padavė apeliacijos skundą, tikėdamasis visiško išteisinimo. Bet išėjo atvirkščiai. Teismo rūmai pripažino, kad iš esmės Birkas turįs būti pripažintas valstybės išdavimu. Motyvuotam sprendime pasakyta, kad Birkas pats nenorėjęs grįžti į Estiją, niekas jo nevertęs skelbti Estiją kompromituojančių žinių „Izviestija“, kuo pasinaudojo Sovietų organai. Už visą tai Birkas turįs būti nuteistas sunkiųjų darbų kalėjimu, bet išteisinamas dėl formalinių motyvų, sulig pasenusiais rusų įstatymais.


Jie nelaiko savęs budeliais ir nemato aukų, jie neketina atgailauti, jiems nebuvo okupacijos.


Kruvinojo hitlerinio režimo dienos suskaitytos. Bet kelyje prie pilnos Raudonosios Armijos ir mūsų sąjungininkų armijų pergalės teks įveikti dar įnirtingą pasmerktojo priešo spyrimąsi. Iš tarybinių moterų, kaip ir iš visos tarybinės liaudies, reikalaujamas naujas visų jėgų įtempimas.


Klerikalai teigia, kad karas yra dievo valios pasireiškimas. Karas, pareiškė Kelno teologas E. Veltis, yra įrankis dievo rankose, nukreiptas visų pirma prieš komunistus ir ateistus.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id


Bet dar pernai Jūs buvote šiuo pareigūnu patenkintas.


Nekilo - dėl tos pačios priežasties - ir klausimų, kodėl buvo išvarytas Soroso fondas ar uždaryti opozicijos laikraščiai, ir Maskva bei Minskas vėl pradėjo gyventi draugiškai.


Vyrai atlaisvino plaustą, jį pagriebė vanduo per keletą sekundžių sudorojo.


Labiausiai Iranas siekia pasinaudoti dvasine sfera: iraniečiai, kaip ir azerbaidžaniečiai, musulmonai šiitai. Be to, iraniečių ir azerbaidžaniečių tradicijos turi panašumų. Siekdamas sustiprinti savo įtaką, Iranas remiasi azerbaidžaniečiais fundamentalistais ir visuomenės sluoksniais, palaikančiais Irano valstybės modelį. Iranas platina Azerbaidžane religinę literatūrą, agituoja naudoti savo kalboje ne lotynišką, o arabišką abėcėlę. Buvo priimtas nutarimas per Irano teritoriją tiesti geležinkelį, kuris sujungs Nachičevanę su likusiu Azerbaidžanu.


Šia proga norime pabrėžti, kad paskutiniuoju metu vokiečių spauda Klaipėdos reikalams yra pasidariusi liguistai jautri. Ji visur iš adatų stengiasi vežimus skaldyti. Ir ne tik dalykus iš esmės svarsto, bet asmeniškai atakuoja ir mūsų užsienių reikalių ministerį, nekalbant jau apie gubernatorių P. Merkį.


Tuo pat metu į Maskvą atvyko TSRS Nepaprastasis ir Įgaliotasis Ambasadorius Švedijoje K. K. Rodionovas.


Ypatingosios valstybinės komisijos pranešime apie hitlerinių grobikų nusikaltimus Lietuvoje skaitome: „1944 metų birželio 3 d. į Pirčiupio kaimą, Trakų aps., įsibrovė hitlerininkai; apsupę kaimą, jie smarkiai jį apiplėšė, o po to, suvarę visus vyrus į vienus namus, o moteris ir vaikus į kitus tris namus, tuos namus padegė. Mėginusius ištrūkti ir pabėgti fašistiniai išgamos gaudė ir vėl metė į degančius namus. Taip buvo sudeginti visi kaimo gyventojai — 119 žmonių, jų tarpe 21 vyras, 29 moterys ir 69 vaikai”.


Kinų ir tarybinių kultūros veikėjų delegacijų savitarpiški draugystės vizitai padėjo užmegzti tarp mūsų šalių broliškosios draugystės santykius ne tik politinėje, ekonominėje, bet ir kultūrinėje srityje. Šie glaudūs kultūriniai ryšiai nepaprastai padidino ir sustiprina amžiną ir neišardomą Kinijos ir Tarybų Sąjungos tautų draugystę.


Atsikuriančios partijos (krikščionys demokratai, socialdemokratai, demokratai) gal ir mąstė apie savarankišką dalyvavimą rinkimuose, bet turbūt suprato, kad Sąjūdžio kandidatų nenurungs.


Tokia sąjungininkė labai reikalinga turint galvoje, kad Azijoje dar gana stiprūs komunistiniai režimai.


Kad centras gyvena tam tikrus sunkumus, neslėpė nei „Germania“, nei kongreso dalyviai. Centro partija, visada laikyta nesugriaunama katalikų tvirtove, per paskutiniuosius reichstago rinkimus staiga pralaimėjo 7 mandatus: ji gavo 62 vietas. Taip pat kita katalikų partija – Bavarijos liaudies partija – rinkimų išdavoj neteko 3 vietų. Šią vasarą atsistatydino ilgametis centro vadas buvęs reichskancleris Warksas. Jis savo žygį motyvavo pa[…]usia sveikata. Tačiau stipriai įsigalėjusi nuomonė, kad labai nusipelnęs vadas pasiaukojo partijos interesams: jis supratęs, nebegalįs sujungti visų pasireiškusių pakraipų. Bet „Germania“ tai kategoriškai neigia.


Oficialiai Bona vis pabrėžia, kad ištikima atsisakyuio nuo teritorinių pretenzijų kitoms valstybėms principui, tačiau vis dėlto kai kurios Vakarų Vokietijos nevalstybinės organizacijos, suvienytos į Prūsų nacionalinį kongresą, vis atkakliau verčia Vokietijos vyriausybę pripažinti, kad būtina “visų buvusių vokiečių žemių teritorijoje įkurti nepriklausomą Prūsijos valstybę”.


Nuo gegužės mėn. 23 d. ligi birželio mėn. 4 d. mes priėmėme iš sąjunginės karo vadovybės 620.998 tarybinius piliečius. Per tą patį laikotarpį mes perdavėme sąjunginei karo vadovybei: anglų — 17.266 žm., amerikiečių — 17.443 žm., prancūzų — 118.664 žm., belgų — 10.812 žm., olandų — 6.034 žm., norvegų — 829 žm. ir liuksemburgiečių — 21 žm.


Aš laikiau reikalingu, pone Prezidente, visai atvirai išreikšti mūsų pažiūrą klausimu, iškeltu mano birželio 6 dienos laiške Jums, ir klausimais, paliestais Jūsų atsakomajame laiške, ir tikiuosi, kad keitimasis nuomonėmis tarp mūsų padės rasti teisingus būdus, kaip išspręsti nesureguliuotas tarptautines problemas ir kaip išspręsti svarbiausią jų - nusiginklavimo problemą.


JAV prezidentas teigia pasiekęs vizito tikslus


1957 m. gegužės 31 d. TSKP CK pirmasis sekretorius draugas N. S. Chruščiovas TSKP Centro Komiteto pavedimu karštai pasveikino „Kelio į komunizmą” kolūkio valdybą, partinę organizaciją, visus kolūkiečius ir kolūkietes, mechanizatorius ir specialistus ryšium su tuo, kad jie, atsiliepdami į patriotinį žemės ūkio pirmūnų kvietimą, prisiėmė aukštus įsipareigojimus.


Prie derybų stalo JAV ir Anglija apsimeta ieškančios susitarimo nusiginklavimo klausimais, kai tuo tarpu iš tikrųjų šios valstybės iš visų jėgų paspartintai ginkluojasi ir reikalauja, kad jų partneriai Šiaurės Atlanto bloke perduotų NATO karinės vadovybės žiniai vis naujas ir naujas divizijas bei didintų ir be to didžiules išlaidas ginklavimuisi. Jungtinės Amerikos Valstijos, Anglijos ir kai kurių kitų šalių — NATO karinio bloko dalyvių remiamos, visaip skubina apginkluoti Vakarų Vokietiją, kad galėtų pajungti NATO kariniams planams jos ekonominius ir žmonių išteklius.


Bet yra ir artimesnių tiesioginai suinteresuotų valstybių: Latvija kenčia nuo nutraukimo susisiekimo su Liepojos uostu, ir visos Pabaltijo valstybės žino, kad Vilnius kuomet nors galės sukelti karą, kuriame Sovietai vaidins pirmą vaidmenį, o jos bus pirmosios aukos.


Sėkminga bankų sistemos nacionalizacija sutvirtins didžiojo Rusijos verslo ir politikų ryšius.


Ko tik neprikalbėjo Norstedas savo pareiškime Amerikos senato komisijoje! Sekdamas savo pirmtako pavyzdžiu, jis visų pirma palaikė savo pareiga pasirodyti, ragindamas ruošti atominį karą ir toliau vykdyti ginklavimosi varžybas. Kartu jis nepašykštėjo reklamuoti NATO karinę galią, o tai darydamas, ir Amerikos kariaunos nuopelnus vystant šio bloko ginkluotąsias pajėgas.


Tačiau buvo išrinktas palyginti jaunas vadovas, jis pradėjo atsargias reformas ir greitai nieko nebegalėjo sukontroliuoti.


Jie laikomi vienais iš pagrindinių kaltininkų dėl beveik 2 mln. žmonių mirties Pol Poto valdymo metais (1975-1979 m).


Laišku mūsų korespondentas paduoda tokių smulkmenų iš viešojo tarybos posėdžio, kur buvo svarstomas lietuvių lenkų konfliktas.


Kreipdamasis į VFR kanclerį, N. Chruščiovas pažymi: „Kaip matyti, Jums svarbu ne Vakarų Berlyno gyventojų interesai, o siekimas naudoti šį miestą priešiškai veiklai prieš Tarybų Sąjungą, VDR ir kitas socialistines šalis“.


Liesdamas Komunistų partijos savitarpio santykius su kitomis Kinijos demokratinėmis partijomis, drg. Liu Šao-ci nurodė, kad reikia toliau vykdyti kursą į Komunistų partijos ir visų demokratinių partijų ilgalaikį sambūvį ir savitarpio kontrole.


Faktai rodo, pabrėžia N. Chruščiovas, kad federalinė vyriausybė pradeda nejučiomis ruošti vokiečius minčiai apie galimą brolžudišką vokiečių karą prieš vokiečius.


Prieš praėjusių metų gale buvusias Ženevos derybas lenkai, pastebėję dabartinės mūsų vyriausybės atsparumą ir žinodami buvusiųjų mūsų vyriausybių nuolaidumą, panorėjo geriau kalbėti su buvusiųjų Lietuvos koalicinių vyriausybių atstovais, negu su prof. Voldemaru. Ypatingu būdu supuolęs spaudimas iš lauko ir iš vidaus – štai tas faktas, kurs nesunku buvo pastebėti net ne diplomatui ir ne politikui prieš praėjusių metų lapkričio 26 dieną. Kai kurių mūsiškių viešai spaudoj pareikšti karšti norai, coût que coût sudaryti plačiosios koalicijos vyriausybę; vieši ir nepaslėpti mūsiškių koalicininkų troškimai nuvažiuoti į Ženevą ir atsiimti dabartinės mūsų vyriausybės prieš lenkus įteiktą skundą – štai nepaprastas mūsiškių nuolaidumas, lenkų jau nuo dvidešimtų metu išmėgintas. Su buvusiomis vyriausybėmis mes susikalbėsim! Štai šūkis: kurs buvo lenkų paleistas prieš praėjusių metų Ženevos derybas. Bet... buvusiosios vyriausybės tada nebegrįžo ir lenkams susikalbėti buvo kur kas sunkiau, negu kad jie manė. Reikėjo pasižadėti, kad iš Vilniaus srities lenkų išguiti be mažiausio reikalo lietuviai turės būti atgal įsileisti. Reikėjo pasižadėti, kad Plečkaičio Lydoj laikoma armija bus likviduota; kad klastingas Varniuose nesamų lenkų mokytojų skundas bus ištirtas. Tai visa lenkų Ženevoj pasižadėta. O kas ištesėta? Tiesa, iš Vilniaus išguitiems lietuviams neva buvo leista grįžti atgal. Bet nesamas Varnių koncentracijos stovykloj lenkų mokytojų skundas nebuvo norimas ištirti. Matyt, jis nepatogu buvo lenkams tirti. Dar blogiau: pažadėti Plečkaičio legionai iki šiol dar nepanaikinti. Vadinasi, pas lenkus dar ir dabar ta pati tendencija, kaip kad ir anksčiau: pasirašė Suvalkų sutartį, bet tuoj ją patys ir sulaužė. Ženevoje pasižadėjo Plečkaičio armiją panaikinti, bet jos nepanaikino. Pažadėti ir neištesėti – labai nekoks dalykas. Toks nepageidaujamas dalykas prie liudininkų konstatuojamas – labai nemalonu girdėti. Ar tik ne dėl šios priežasties lenkai tiek kratėsi, tiek nenorėjo, kad lietuvių lenkų derybose dalyvautų Tautų Sąjungos atstovas. Lenkų nenaudai susidėjus konjunktūrai įsileisti Tautų Sąjungos atstovą – tikrai nepatogu. Visi tai gerai supranta. Bet noras šiuos aiškius, visiems suprantamus dalykus užmaskuoti, arba net kitus kaltinti – daugiau negu ne džentelmeniška. Ir tokį nedžentelmėnišką kelią noriai renkasi lenkai. Pilsudskiui labai artimas laikraštis: „Gazeta Warszawska“ (5. III. 1928) nedviprasmiškai rašo: Lietuvos noras, kad lietuvių - lenkų derybose dalyvautų Tautų Sąjungos atstovas, yra noras lietuvių lenkų klausimą sujungti su Tautų Sąjunga. Nurodytas lenkų laikraštis nesidrovi iškelti net motyvą, dėl kurio lietuviams yra pageidaujamas lietuvių lenkų derybose Tautų Sąjungos atstovas. Tas motyvas yra štai koks: Tautų Sąjungoj yra vokiečiai. O be vokiečių Ženeva net žingsnio žengti negali. Šiam Pilsudskiui labai artimos lenkų spaudos nušvietime vokiečių vaidmuo Tautų Sąjungoj labai teigiamas, net dominuojantis. Bet už tad buvusios santarvės vaidmuo – labai neigiamas: ji be vokiečių net žingsnio žengti negali Lietuvos klausimu.


Lietuvos Prezidentas sakė manąs, kad yra būtinas Rusijos įtraukimas į ateities Europos saugumo architektūrą.


Nuo pat sutriuškinusio Bizantijos imperiją ir užgrobusio Konstantinopolį Mahometo Užkariautojo laikų Turkija palaikė meilės - neapykantos ryšius su Europa.


Naujųjų SNO šalių atstovai tarė atsakomąjį padėkos žodį už sveikinimus ir žadėjo tiksliai vykdyti visas SNO narių pareigas.


Tačiau kaip kandidatės jos niekas rimtai net nesvarstė.


Vokiečiai, girdi, siūlą lenkams padaryti iš Dancigo laisvą uostą ir suteikti visus palankumus tranzitui, bet Dancigo teritorija ir miestas turėtų priklausyti vokiečiams. Be to, jie yra pasiruošę nieko nedaryti, kas galėtų kenkti paskesnei Lenkijos ir Lietuvos reunijai į vieną valstybę, tuo atvėju lenkai užvaldytų dideli uostą, „Klaipėdą“...


Tik suskubo traukinys išjudėti iš Įsručio, tuoj į kupe, kurioje važiavo Ministeris Pirmininkas, įgriuvo vikri, apsukri panelė, Klaipėdos laikraščių korespondentė Aranhauzaitė. Pradėjo čiulbėti prancūziškai. Iš karto sunku buvo suprasti, kad ji laikraščių korespondentė. O ji pirma laikraštininkų pavasario kregždutė. Pati įsipiršus, tuo užrekomendavo laikraštininkų grupę, net iš Karaliaučiaus atvažiavusią mūsuų delegacijos pasitikti ir šį tą savo laikraščiams sumedžioti. Čia mūsų „Jidiše Štime“ korespondentas, čia Rygos „Segodnia“ Orečkinas, čia „Izvestija“ Varšuvos korespondentas, čia keli Varšuvos laikraščių korespondentai.


O kas trukdo ir jiems visa širdimi įsijungti į tikrai laimingos ir klestinčios Lietuvos kūrimą?


Kai į Katedros aikštę iš garsiakalbių pasipylė didžiojo 1988 metų rugpjūčio 23 dienos mitingo įrašo fragmentai, laikas trumpam lyg ir sugrįžo atgal.


Sėkmės atveju ši ekonominė erdvė gana greitai galėtų tapti Europos ekonominės bendrijos nare.


Baltų giminei atstovauja lietuviai ir latviai. Jų kalbos lingvistui esą daug tarp savęs artimesnės, nei kad prancūzų ir provansaliečių. Lietuviai ir latviai, prof. Meillet tvirtinimu, galį vieni kitus suprasti. Ši Baltijos šeima esanti visais atžvilgiais įdomi. Archajiškas periodas daugiau nieko kito nepaliko, kaip tiktai kalbą. Tos pačios giminės prūsai išnyko, tačiau likę prūsų kalbos žodžiai ir katechizmas sudaro kalbotyrai labai brangu indėlį.


Kovo 24 d. dauguma suvažiavimo delegatų išvyko į Maskvą.


Vilniuje viena artima giminaitė, vardu Milda, pasikvietė mudu su Vida pažiūrėti “Pilėnų” operos.


Milijonų žmonių taikos valią ir jų pasiryžimą užkirsti kelią naujam karui ryškiai išreiškė taip pat Ceilono sostinėje – Kolombo mieste vykstanti eilinė Pasaulinės taikos tarybos sesija. Į Kolombo miestą susirinko visų pasaulio dalių atstovai, įvairių politinių ir religinių įsitikinimų, įvairiausių profesijų žmonės. Bet jų balsas, susijungęs į vieną balsą, skamba kaip galingas raginimas išspręsti tarptautines problemas derybų būdu, nusiginkluoti ir uždrausti atominį ginklą.


Dabartinėmis sąlygomis yra aiškesnis, negu kada nors, tas faktas, kad tėra tik vienas Sueco klausimui teisingai išspręsti — derybų kelias, taikus kelias. Tai kelias, kurio primygtinai reikalauja Egiptas, Indija, Tarybų Sąjunga. Egipto pasiūlymą sušaukti plačią atstovaujamą šalių konferenciją Sueco kanalo klausimui apsvarstyti parėmė daugiau kaip dvidešimt valstybių, jų tarpe Tarybų Sąjunga, Kinijos Liaudies Respublika, Indija.


Švenčioniškiai pasitiko mus su išausta juosta, armonikos muzika ir nedideliu choru.


Įdomūs šiuo atžvilgiu motyvai, dėl kurių vedę seimelio daugumos vardu derybas p. p. Gubba ir Krausas atmetė gubernatoriaus pasiūlytus kandidatus. Pirmiausia, kaip žinome, buvo pasiūlytas iš gubernatoriaus pusės pirklys Mikas Šuišelis. Dėl šios kandidatūros p. p. Gubba ir Krausas tuojau čia pat pareiškė, kad p. Šuišelis neturėsiąs seimelio daugumos pasitikėjimo. Vadinasi, p. p. Gubbai ir Krausui čia svarbu ne deklaracija su direktorijos darbu programa, dėl kurios tik ir gali būti reiškiamas pasitikėjimas arba nepasitikėjimas. Jie iš anksto jau nusistatė prieš minimo asmens kandidatūrą.


Tarybų Sąjungos delegacijai vadovauja TSRS Ministrų Tarybos pirmininko pirmasis pavaduotojas draugas A. Mikojanas.


Beveik pusė naujakurių neturėjo jokios profesijos. Dabar dauguma jų įgijo kvalifikaciją, tapo traktorininkais, kombainininkais, šoferiais, statybininkais. Daugelis jų baigia mokslą vakarinėse mokyklose, kurios įsteigtos daugumoje tarybinių ūkių. Veikia didelis technikumų, specialiųjų mokyklų ir kursų tinklas.


Gerai suprasdami savo atsakomybę partijai ir liaudžiai, žemės ūkio darbuotojai pasiaukojamu darbu turi užtikrinti tokį gyvulininkystės produktų gamybos didėjimą, kuris įgalintų visiškai aprūpinti gyventojus mėsa ir pienu. Išsprendę šį uždavinį, kolūkiečiai ir tarybinių ūkių darbuotojai įneš didelį indėlį į komunizmo statybą.


Stotyje buvo JFLR Ambasados Tarybų Sąjungoje diplomatinė sudėtis, o taip pat Maskvoje akredituoti Ambasadų ir Misijų vadovai, kariniai, kariniai jūrų ir kariniai oro atašė.


Pasak vieno Tadžikistano premjero pavaduotojų, šalies politinė ir ekonominė krizė didėja. Jis taip pat pasakė, kad vadovybė dar turi galimybių stabilizuoti padėtį. Per pastaraisiais mėnesiais įvykusius buvusio prezidento šalininkų ir priešininkų susidurimus šimtai žmonių žuvo.


Kai Bulgarijoje buvo pereita prie rinkos ekonomikos, kainos šalies Juodosios jūros pakrantėje susilygino su kainomis kaimyninėse Turkijoje bei Graikijoje ir daugeliui paprastų bulgarų tapo neįkandamos.


pasmerkti „kaip vieną iš pavojingiausių karo propagandos formų pareiškimus, kuriais reikalaujama revanšo ir peržiūrėti Europos valstybių sienas, kurios susidarė kaip antrojo pasaulinio karo rezultatas“, sakoma rezoliucijoje.


„Daug yra kalbėta apie tai, kad mes Vokietijai nieko negalį padaryti dėl jos atsisakymo mokėti karo nuostolius, nacionalsocialistų grasinimų ir sviesto įvežimo muitų paaukštinimo. Deklaruodami, kad Latvija solidarizuojasi su Lietuva Klaipėdos klausimu, mes padarytume labai naudingą spaudimą į Vokietiją ir pradėtume vaidinti vaidmenį tarptautinėj politikoj, o Tautų Sajungoj Latvijos parama Lietuvai būtu žymus morališkas argumentas. Taip pat šioj srity mes galėtume be riziko padaryti žygių, nes Vokietijos mums nėra ko bijotis.


1983-1985 metais - Taikos korpuso tarnautoja Siera Leonės ir Liberijos regione. Buvo atsakinga už misijos ir diplomatų sveikatą.


Kosto Korsako knyga „Prieš amžinąjį priešą“ trumpais, ryškiais bruožais parodo lietuvių tautos istorinę ir dabarties kovą ir kartu nurodo jos ateities kelią, ateities gaires, kaip tat atsispindi mūsų literatūroje. Todėl kiekvienam lietuviui ji įdomi ir vertinga. Čia ypač puikios medžiagos ras literatūros ir istorijos mokytojai, kurie pirmoje eilėje turi ją pasinaudoti. Ir kiekvienas švietimo, kultūros bei visuomenės darbuotojas šioj knygoj ras daug gražiu minčių, daug ko pamokomo.


Leningrado srities Valstybiniame Spalio revoliucijos ir socialistinės statybos archyve aptikta medžiagos iš šios sąjungos istorijos. Petrogrado jaunimas, bolševikų vadovaujamas, ryžtingai kovojo prieš buržuazinę Laikinąją vyriausybę, tęsusią carinę politiką. Gausiai rengiamuose mitinguose jis reikalavo sutrumpinti darbo dieną, padidinti darbo užmokestį, steigė savo pirmuosius komitetus. Išliko „Vyborgo pusės visų gamyklų mokinių bendro susirinkimo” protokolas. Susirinkimas vieningai nutarė „išrinkti iš kiekvienos gamyklos ar fabriko po vieną atstovą ir sudaryti bendrą jaunimo komitetą”. Komitetui buvo pavesta pasiųsti savo atstovą į Vyborgo rajono darbininkų ir kareivių deputatų Tarybą.


Pietų Korėjos atstovai pasiūlė šiauriečiams 3,6 mln. dolerių už informaciją apie Kim Te Čžuno ryšius su KLDR.


Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas Kenedis išvyko iš Bahamos salų, kur jis keletą dienų tarėsi su Anglijos ministru pirmininku Makmilanu, ir atvyko į Palm Bičą (Floridos valstija


55 metų parlamentaras tapo jau penktuoju pretendentu, siekiančiu nugalėti Netanjahu.


AIDS susirgo jau apie 700 žmonių, iš jų beveik 400 mirė.


Zarinšas parodė, kad, būdamas Jungtinėse Amerikos Valstybėse, jis buvo užverbuotas tarnauti Amerikos žvalgyboje. Amerikos žvalgybos pulkininko Kulo vadovaujamas, Zarinšas išėjo Teintono fermoje prie Vašingtono specialų parengimą ardomajai veiklai TSRS teritorijoje.


Seimelio pirmininkas Dressler pranešė, kad gubernatorius pareiškęs savo veto prieš įstatymą dėl įkaito teisės statyboj esantiems laivams. Veto priežastis būsianti nurodyta vėliau. Antru skaitymu su kai kuriomis pataisomis buvo priimtas rentų įstatymo projektas.


Sunku įsivaizduoti Prancūzijos sostinę be Paryžiaus dievo motinos katedros. Iš arti šis didžiulis raižytas pastatas padaro labai didelį įpūdį. Atmintyje vėl atgyja Hiugo herojai. Atrodo, kad štai štai pailgame lange arba greta baisios akmeninės chimeros pasirodys kuprota Kvazimodo figūra. Neatskiriamai susijęs Paryžius taip pat ir su didingais Invalidų Rūmų pastatais, kur didžiuliame marmuriniame sarkofage guli Napoleono kūnas, atvežtas iš Šventosios Elenos salos. Žinoma, negalima taip pat užmiršti visame pasaulyje garsėjančio Luvro su jo nuostabia antikinių skluptūrų kolekcija ir garsiu paveikslų rinkiniu…


Tų juristų nuomonės neseniai yra atspausdintos Paryžiuje knygoje pavadintoje: „Consultations de MM. A. de Lapradelle, Louis Le Fur et André N. Mandelstam concernant la force obligatoire pour la Lithuanie de la decision de la Conférence des Ambassacours du 15 mars 1923“.


“1940 metais dar buvo kažkokia sovietų aviacijos šventė, kurioje dalyvavo ir mūsų lakūnai, - prisimena V. Murmulaitis.


Profesorius išskaičiuoja dar daugiau demokratizmo ligų. Spauda esanti supartinta. Parlamentas leidžia laiką tuščioms kalboms. Visur rūpinamasi tik partijos geru. Deputatai esą dažnai prisimetėliai, apgaudinėtojai. Prancūzai ir patarlę turį: „Niekšas, tai deputatas”. Ne viskas, ką parlamentas daro, yra tautos balsas. Čia dažnai valdo ne dauguma, bet mažuma. Čia profesorius nurodo į prancūzų parlamento 1905 m. išleisto bažnyčios nuo valstybės atskyrimo įstatymą, kuris buvo priimtas atstovų, atstovaujančių 14 dalį visų rinkikų. Ministerių kabinetai per dažnai keičiami, nėra valdžios pastovumo ir stiprumo. Kiti kalba, kad demokratijos opinija sumažėjo. Nematoma tų ydų ir jomis nesidomima. Partijos neprastai suskaldo tautą atskiromis grupėmis.


Dabar artėja rinkimai, todėl pats laikas pasėti nepasitikėjimą sociologiniais, ypač viešosios nuomonės, tyrimais. Kurgi pasitikėsi tyrimų duomenimis, jei juos atlieka KGB agentai? Beje, nuo jų jau seniai nusisuko pasaulio kolegos, o ir kvalifikacija prasta, nes ir laipsniai suteikti tik todėl, kad lengviau būtų šnipinėti. Tačiau šie P. Varanausko samprotavimai, nors jis ir bando neigti, man dar labiau patvirtina įsitikinimą, kad iš rinkiminės kovos siekiama eliminuoti grįžtamąjį viešosios nuomonės veiksnį. Visame pasaulyje reikia sociologinių tyrimų, o Europos centre - Lietuvoje - nereikia!


Tačiau tame pačiame Izraelyje leidžiamame žurnale rašoma, kad Lietūkio skerdynėse dalyvavo LAFO aktyvistai, tarp jų Klimavičius, o KGB agento “Kliugerio”, Algio Klimaičio, 1992 m. LDDP prezidiumo nario, tėvas.


Jūsų garbės pareiga yra dėti visas pastangas, kad vėl atgytų ir pakiltų skaudžiai nukentėję mūsų tarybiniai ūkiai. Gerai įdirbkite žemę, rūpestingai apsėkite laukus, uoliai prižiūrėkite galvijus, kad trumpiausiu laiku tarybiniai ūkiai būtų pavyzdingais ūkiais.


Mes visada tvirtinome ir dabar, po metų laiko, turime pagrindo dar kartą tai pabrėžti, kad mūsų byla T. S-goj, nežiūrint to, kad ji toli gražu nepatenkino mūsų teisėtų reikalavimų, ypač kai dėl Vilniaus krašto lietuvių persekiojimo sustabdymo, davė Lietuvos politikai nemaža teigiamų vaisių pirmiausia kad ir moralinio pobūdžio. Mes dar kartą pabrėžiame, kad tarptautinėje arenoje buvęs galutinai palaidotas Vilniaus klausimas vėl yra atgaivintas ir naujoje plotmėje pastatytas. Seimui valdant Lietuvą Vilniaus vadavimo klausimas buvo pasidaręs grynai Lietuvos vidaus klausimas, buvo pasidaręs visų politinių partijų arkliukas per rinkimus, nes visos partijos gerai žinojo ir jautė, kad neturės pasisekimo, jei nežadės grąžinti Lietuvai Vilnių. Juk ir anais laikais su lenkais būdavo kalbamasi, buvo važinėta į Kopenhagą ir į tą patį Lugano su lenkais kalbėtis. Bet ar buvo tada kalbama apie Vilnių, apie jo grąžinimą Lietuvai? Visai ne. Buvo kalbama apie paštą, telegrafą, telefoną ir geležinkelių susisiekimą su Lenkija. Ir tik budrios visuomenės dėka seimo valdžios nedrįso su lenkais pradėti tiesioginį susisiekimą, užmegsti konsularinius santykius.


Karštą jaunimo neapykantą sukėlė Laikinosios vyriausybės nutarimas apriboti jaunuolių ir merginų rinkimines teises.


Kad galėtų įstoti į aukštąsias mokyklas, Čilės jaunuoliai ir merginos turi baigti vidurinį mokslą. Teoriškai mokslas mūsų šalyje nemokamas, ir valstybė turi užtikrinti sąlygas mokytis. Žodžiais visi gali jį įsigyti, bet gyvenime yra ne taip.


Pasak Č. Juršėno, LDDP ir socialdemokratai sutarė dėl bendros opozicinės Seimo plenarinių posėdžių darbotvarkės sudarymo, dėl veiksmų derinimo, kreipiantis į Konstitucinį Teismą, bei dėl bendradarbiavimo reiškiant interpeliacijas.


SOFIJA, rugsėjo 26 d. (TASS-ELTA). Šiandien Sofijoje pasibaigė Pasaulinės profsąjungų federacijos Vykdomojo komiteto 12-oji sesija, apsvarsčiusi pagrindinius pranešimus, esančius čia rytoj prasidedančios PPF Generalinės tarybos 8-osios sesijos darbotvarkėje, o taip pat finansinę ataskaitą. Vykdomasis komitetas išrinko VPSCT pirmininką V. V. Grišiną PPF vicepirmininku.


Tai liudija visuomenės apklausos, kurią “Europos barometro” tarnyba Europos komisijos užsakymu surengė 15 šalių, priklausančių Europos Sąjungai, duomenys.


Jų varžovė Krikščionių demokratų sąjunga buvo antra (23 proc.).


Eiliniai koviniai žurnalistų uždaviniai yra aktyviai dalyvauti ruošiantis TSKP CK Plenumui ir rinkimams į TSRS Aukščiausiąją Tarybą.


Alžyro respublikos laikinosios vyriausybės pirmininkas nurodė, kad „pereinamasis laikotarpis yra paruošiamasis etapas prieš įgyjant nepriklausomybę, tačiau dar nereiškia nepriklausomybę tikrąja žodžio prasme. Tol, kol nepaskelbta nepriklausomybė, kol neįkurta valstybė, kol laisvojo Alžyro vyriausybė negrįš į nacionalinę teritoriją, liaudis, nacionalinio išsivadavimo armija, aktyvistai turi būti mobilizacinėje parengtyje. Mes jokiu būdu neturime silpninti savo budrumo pereinamuoju laikotarpiu. Visi vadovai, visi aktyvistai lieka savo postuose“.


Taika tik tuomet įsivyraus, kai Europos tautos susigrupuos ne dirbtiniai diplomatų valia, bet laisvai pareikšta gyventojų valia, pasiremiant etnografiniais, istoriniais ir geografiniais duomenimis.


Tačiau Pilsudskio santykiai su aukštąja dvasiškija žymiai atšalo, paskelbus pilsudskininkų kandidatų sąrašą. Mat, tam sąraše šalia labai gerų katalikų atsirado ir labai blogi katalikai, laisvamaniai. O kas dar blogiau, net ir žydai. Tuo tarpu lenkų vyskupai prieš pat rinkimus išleido atsišaukimą, kuriam ragino balsuoti tiktai už tuos sąrašus, kuriuose yra geri katalikai.


Prancūzija, Italija ir daugelis kitų šalių taip pat atsiuntė ne UR ministrus, o žemesnio rango atstovus, tuo tarpu Vokietija siunčia savo užsienio reikalų ministrą Joschką Fischerį, tačiau jis atvyks tik į baigiamąją konferencijos sesiją šiandien.


Agentūros Frans Pres korespondento pranešimu iš Manilos, šiandien virš Sebu salos (Filipinai) sudužo Filipinų prezidento asmeniškas lėktuvas „Dakota”, kuriuo skrido Filipinų prezidentas Magsaisajus, švietimo ministras, Filipinų karinių oro pajėgų vadas ir kiti oficialūs asmenys bei žurnalistai — iš viso kartu su įgulos nariais 25 žmonės. Iki šiol surastas tik vienas gyvas žmogus — laikraščio „Filipin Herald” korespondentas.


Abi pusės pareiškė, kad siekia dėti pastangas ieškant būdų išspręsti tokias pribrendusias tarptautines problemas, kaip efektyvaus saugumo užtikrinimas visoms tautoms, ginklavimosi varžybų nutraukimas ir reikalingo pasitikėjimo nustatymas valstybių santykiuose.


Stoty vėl apspinta žurnalistų pulkas, fotografai.


Patenkindamas VDR darbininkų, valstiečių ir inteligentijos prašymą, draugas Chruščiovas perdavė tarybinei liaudžiai nuoširdų draugišką sveikinimą.


Tegyvuoja didvyriškoji Kinijos Komunistų partija!


Mes ir ateityje nepaliaujamal auklėsime jaunimą proletarinio internacionalizmo dvasia, stiprinsime brolišką ir neišardomą tarybinio jaunimo draugystę su šauniuoju didžiosios Kinijos jaunimu, su visų socialistinių šalių jaunuoliais ir merginomis. (Ilgai trunkantieji plojimai).


O iš tikrųjų nuolat aimanuojantiems lietuviams reikėtų vietoj duonos ant stalo padėti knygas apie kalėjimus ir tremtį.


Tai turėtų teigiamai paveikti Lietuvos ūkio plėtrą ir sustiprinti Lietuvos pozicijas tarptautinėje arenoje.


Azerbaidžano sektoriuje, atrodo (kaip minėjome, Kaspijos jūros dugnas nėra iki galo išžvalgytas), yra didžiausi naftos telkiniai.


Antra, jis neatsako nei turiniui nei dvasiai Tautų Sajungos 1927 m. gruodžio 10 d. rekomendacijos, kuria einant Vilniaus klausimas buvo rezervuotas, o Lenkija yra sutikusi su tuo rezervu.


Ir kuo turtingesnis toks žmogus, tuo labiau skundžiasi!


Didindami pašarus mes turime drąsiai didinti ir gyvulių skaičių. Labiau reikia rūpintis karvių veislės gerinimu, gerai organizuoti karvių dirbtinio apsėklinimo darbą kolūkiuose ir tarybiniuose ūkiuose. Reikia kiekvieną dieną kovoti už pieno primelžimo didinimą.


Vokietijoje Zbigniewo Brzezinski, dabar destančio JAV užsienio politiką, prestižiniame Vašingtono strateginių ir tarptautinių tyrimų institute, bestselerį nagrinėjo aukščiausi buvę ar esantys valstybės pareigūnai (V. Ruhe, H. Schmidtas bei kiti), o Kinijoje juo susidomėjo ir valstybės galva.


Prezidentas ragino Švedijos verslininkus išnaudoti Lietuvos, kaip tranzito valstybės, galimybes. “Kviečiame visus verslininkus pasinaudoti Lietuva kaip vartais į didžiules Rytų rinkas”, - kalbėjo Lietuvos vadovas.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Tokių pavyzdžių galima rasti ir daugiau. Viena tų reiškinių priežasčių buvo taip pat ligšiolinis blogas partijos apskrities komiteto orginstruktorių skyriaus darbas. Buvusi šio skyriaus vedėja nieko nedarė, kad atkreiptų komunistų dėmesį į partijos augimo klausimą, nemokė jų apipavidalinti bylų, nepatikrino vietoje komunistų darbo su nepartiniu aktyvu, ji net neskaitydavo pirminių partinių organizacijų protokolų ir, nepastebėdama klaidų, žinoma, negalėjo jų ištaisyti. Todėl nenuostabu, kad per metus Rokiškio apskrities partinė organizacija tepriėmė kandidatais į partijos narius 16 žmonių ir tik 10 iš kandidatų į partijos narius, o birželio ir liepos mėn. partiją nebuvo priimtas nei vienas naujas narys ar kandidatas. Rugpiūčio mėn. į partiją priimti tik 2 žmonės.


Tarptautinės karinės pratybos “Baltic Challenge” vyksta Klaipėdos apskrityje pagal NATO Taikos partnerystės programą.


Tarybų Sąjungos-Jugoslavijos derybų sėkmė ir TSRS bei JFLR tautų draugystės ir brolybės sustiprėjimas sukėlė „šaltojo karo“ politikos šalininkų tarpe aiškų nerimą. Tai ryškiai atsispindėjo kai kuriuose JAV valstybės veikėjų pasisakymuose, jau nekalbant apie Amerikos buržuazinės spaudos niršimą. Tarybų Sąjungos - Jugoslavijos dokumentų pasirašymo dieną Amerikos senatorius Džozefas Makartis pateikė senatui pareiškimą, kuriame teigia, jog „susitaikymas tarp Maskvos ir Belgrado - tai sunkus pralaimėjimas Amerikai“, ir ragina daryti spaudimą Jugoslavijai.


Tą „suskilimą“, kaip nurodė Vakarų laikraščių apžvalgininkai, sukėlė pagrindinių Siaurės Atlanto sąjungos dalyvių – JAV, Anglijos ir Prancūzijos nesutarimai politikos Artimuosiuose Rytuose klausimais, užsitęsęs Anglijos, Turkijos ir Graikijos ginčas Kipro klausimu, o taip pat naujų ekonominių sukrėtimų pavojus, gresiantis Vakarų Europos šalims dėl Anglijos ir Prancūzijos agresijos prieš Egiptą. Pagal visa tai ir buvo sudaryta NATO tarybos Paryžiaus sesijos dienotvarkė. Centrinė vieta buvo paskirta „politinei diskusijai pagrindiniais dabartinės tarptautinės padėties klausimais“. Užsienio spauda teigė, kad tos diskusijos metu bus rasta tikra priemonė visiems nesutarimams NATO sistemoje likviduoti ir kad kaip tik tą priemonę turi Dalesas, atvykęs į Paryžių su „Atlanto vienybės“ stiprinimo programa.


Nuo 1998 m. Vyriausybė komercinių objektų nebegali finansuoti valstybės lėšomis.


Vakar Didžiosios Britanijos ministro pirmininko rezidencijoje Londone Dauning Stryte baigėsi Tony Blairo ir Šiaurės Airijos protestantiško Oraniečių ordino vadovų derybos.


Norinčius prisidėti prie partijos kūrimo kviečiame skambinti darbo valandomis telefonu Vilniuje 45-8527 arba rašyti a/d 732, 2038 Vilnius.


– Mūsų instituto darbuotojai ir „Ilgakiemio“ kolūkio kolūkiečiai, pasakė K. Murinas, – pasiūlė V. Zotovą kandidatu į TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių Tarybos deputatus.


Praeityje FTB direktorių ne kartą teisėtai kaltino pronacistinėmis simpatijomis. Būdingas prohitlerinis pareiškimas yra ir jo naujojoje knygoje. Sielodamasis dėl Tarybinės Armijos pergalės kautynėse prie Volgos, jis rašė, kad ji buvo ne tik posūkio punktas Tarybų likime antrajame pasauliniame kare, bet ir komunistinio puolimo, kai septynios Europos šalys neteko savo laisvės, pradžia… Didvyriškas Tarybinės armijos puolimas išvadavo Rytų Europos šalis iš hitlerinės okupacijos, iš kruvinojo teroro, iš koncentracijų stovyklų ir dujų kamerų. Štai toji „laisvė“, kurios gedi Huveris.


Geras, reikalingas yra daiktas taika. Gera ir reikalinga turėti su valstybėmis normalius santykius. Tačiau yra atsitikimų, kad net didžiausi taikos apaštalai neranda galimu palaikyti su kita valstybe ne tik normalių, bet jokių santykių. Štai kad ir gerbiamas p. Chamberlainas, rado reikalingu savo laiku nutraukti santykius su Sov. Rusija ir jau antri metai tų santykių nebeatnaujina. Prancūzai irgi daug metų neturėjo santykių su Maskva, nors bolševikai ne tik Paryžiaus, bet nebuvo pasisavinę nė vieno sprindžio prancūzų žemės. Panašių pavyzdžių yra daug. Tat kam gi taikyti sau viena mastą, o Lietuvai kitą.


Sausio 28 dieną buvo nustatytas ozono virš Lenkijos sumažėjimas 40 procentų. Mokslininkų nuomone. kovo mėnesį skylė gali padidėti.


Rusija negalės reikalauti, kad, pavyzdžiui, Estijos šiaurėje gyvenantys rusai galėtų sukurti autonomiją.


Antras ir trečias įstatymų svarstymas turėtų vykti liepos viduryje.


Tačiau Rokfeleris nesugebėjo pasiūlyti nieko geresnio, kaip smarkiau „stimuluoti pelną“, toliau mažinant mokesčius monopolijoms. Kenedžio vyriausybė jau suteikė stambiajam kapitalui žymių mokestinių lengvatų, bet tai neturėjo jokios didesnės įtakos ekonominio vystymosi tempam


TSRS užsienio reikalų ministras pabrėžė, kad rimtą grėsmę taikai Tolimuosiuose Rytuose ir visame pasaulyje sudaro tai, jog Jungtinės Valstijos tebelaiko okupavusios nuo senovės Kinijai priklausančią teritoriją – Taivanio salą ir yra pavertusios Pietų Korėją karine Amerikos baze. Tarybų Sąjungos vyriausybė iškėlė klausimą, kad būtina išvesti užsienio kariuomenę iš Pietų Korėjos, ir pasiūlė Generalinei Asamblėjai apsvarstyti šį klausimą šioje sesijoje.


Mes turim rūpintis, kad Vyriausybė dirbtų gerai, nepaisydami to, kad iš tikrųjų konservatoriai joje neturi daugumos.


Darbo netrūksta, nes naujieji lietuvių emigrantai padaro nemažai nusikaltimų.


Tačiau objektyviai ir ši demokratinė frakcija dar kartą remia RF KP.


Rusijos komunistų partijos, turinčios daugiausia deputatų parlamente, vadovybė pirmadienį susirinko apsvarstyti rudens protestų prieš prezidento Boriso Jelcino ekonomikos reformų programą, praneša Reuters-ELTA.


Paskutinis partizanų užpuolimas įrodė, kad tai buvo savęs apgaudinėjimas. Jie ėmėsi, kaip manoma, puikios operacijos, kurios metu ne mažiau kaip dvi partizanų kariuomenės kuopos galėjo vidury dienos užimti pusės mylios pozicijas pagal 13-ąjį kelią, kur visada būna gyvas judėjimas, ir tris valandas laukti pasirodant automobilių kolonos. Partizanų kariuomenė gerai pasiruošė kovai.


Pranešimą apie istorinius Krymo konferencijos nutarimus Rygos miesto darbininkai sutiko didžiule gamybine pergale. Vasario mėn. 12 d., naktį, buvo paleistas cemento fabrikas. Didesniąją fabriko įrengimų dalį vokiečiai išvežė į Vokietiją. Svarbiausieji cechai buvo stipriai apgriauti. Tačiau darbininkai atstatė įmonę.


TASS-o korespondentai D. Bočarovas ir K. Kravčenko praneša:


Rugpiūčio 8 d. Londone įvyko spaudos konferencija, kurioje Mboja savo vardu ir Ronaldo Ngalo vardu padarė pareiškimą apie derybų išdavas. Kaip matyti iš šio pareiškimo, nepavyko teigiamai išspręsti klausimo apie gyventojų negrų atstovavimo išplėtimą dėl pozicijos, kurią užėmė kolonijų ministerija. Mboju nurodė, kad Kenijos liaudis tačiau ne tik neketina atsisakyti nuo šio reikalavimo, bet taip pat sieks visuotinės rinkimų teisės, neapribotos jokių cenzų. Šiuo metu teisė rinkti ir būti išrinktam kolonijos įstatymų leidimo susirinkimą faktiškai paversta niekais dėl aukštų turtinių, išsilavinimo ir kitų cenzų.


Bažnyčia dažnai pabrėžia, kad religinei moralei yra būdingas humanizmas, visuotinė žmonių meilė.


Bet, matyti, taip lengvamaniškai atsisakydamas nuo sosto, jis darė tik gestą, nes, kaip tik jo tėvas mirė, jis tuoj pasiskelbė karalium ir net pasisiūlė mesti ponią Lupescu. Bet tai nieko nepadėjo, ir jo mažametis sūnus buvo paskelbtas karalium. Karolis gavo pasilikti užsieniuose, kur iš viso išbuvo ketverius metus. Apsigyvenęs kuriam laikui Anglijoje, jis buvo skandalingai išsiųstas, kada anglų valdžia susekė, kad jis nusisamdė du lėktuvus ir, prikrovęs juos proklamacijų, rengias juos pasiųsti į Rumuniją jų išmėtyti per kaimiečių partijos kongresą.


Tuo tarpu pasigirdo šabloniška ,,važiuojam“ ir traukinys pradėjo eiti.


Tokiu būdu galima laikyti, kad nuo 1930 m. sausio mėn. 1 d. Paryžiaus konvencija yra numačiusi Klaipėdos Kraštui normališkus ryšius su Didžiąja Lietuva. Iš kitos pusės, ligi to laiko tarp Lietuvos ir Vokietijos yra pasirašyta visa eilė sutarčių, kurios sutvarkė kylančius abiejų kraštų santykiuose klausimus ryšy su suvereniteto Klaipėdos Krašte perėjimu Lietuvai. Užtenka čia paminėti Konvenciją dėl sienų, optacijos sutartį, sutartį dėl geležinkelių medžiagos perdavimo, konvenciją pasienio vandenims palaikyti ir tvarkyti, konvenciją dėl susisiekimo pasienio zonoje, sutartį dėl plaukiojimo vidaus vandens keliais, konvencijas dėl karių ir civilių pensininkų Krašte aprūpinimo, pagaliau sutartį dėl Evangelikų Bažnyčios Klaipėdos Krašte, — kad paaiškėtų, jog beveik svarbesniais valstybinio gyvenimo klausimais šiandien Klaipėdos Kr. padėtis yra sutvarkyta tarptautinėmis sutartimis. Be to, Lietuvos vyriausybė, išeidama iš geros kaimynystės sumetimų, neatsisako kalbėtis su savo vakarų kaimynu ir tokiais klausimais, kurie bendrai imant, negali būti oficialinių derybų objektu. Dėl to paskiausiu laiku vargiai beliko stambesnių reikalų, kurie liestų Klaipėdos Kraštą ir kurie abiejų vyriausybių nebūtų buvę apsvarstyti. Ir tenka tik su pasitenkinimu konstatuoti, kad visi tokie pasikalbėjimai parodė iš abiejų šalių norą laikytis prisiimtų tarptautiniu prievolių.


Per kraują ir skausmą apgynei Gyvenimą žemei gerai. Tu vieversiu savo tėvynei Pavasarį skelbt privalai.


Partijos jėga glūdi jos pažangioje, revoliucinėje teorijoje — marksizme — leninizme, jos organizuotume, geležinėje jos eilių drausmėje, jos nenumaldomoje kovoje su liaudies priešais, jos nenutraukiamuose rvšiuose su liaudies masėmis.


Italijos sostinės politiniuose sluoksniuose pažymima, kad Dzolio vyriausybė, sudaryta tik iš krikščionių demokratų, ir neturinti eilės vadovaujančiųjų šalies politinių partijų paramos, iš pat pradžių buvo pasmerkta žlugti. Demokratiniuose Romos sluoksniuose pabrėžiama, kad tik susivienijus kairiosioms jėgoms gali būti užtikrintas stabilios ir veiksmingos vyriausybės gyvavimas.


Su šiais gamybiniais laimėjimais sutikome XXVIII-ąsias Spalio metines. Tačiau fabriko kolektyvas nesustojo pusiaukelyje. Partinei organizacijai pradėjus plačią rinkiminę kampaniją, mūsų darbininkų, inžinierių, technikų ir tarnautojų širdyse gimė tvirtas ryžtas naujomis dar puikesnėmis gamybinėmis dovanomis sutikti vasario dešimtąją — rinkimų į nugalėjusio socializmo šalies demokratiškiausiąjį pasaulyje parlamentą dieną. Vilniaus tabako fabriko Nr. 1 kolektyvas yra rinkiminių socialistinių lenktynių pradininkas. Pasirašyta 200 individualinio lenktyniavimo sutarčių, 2 sutartys tarp brigadų ir 6 — tarp cechų.


Mitingo dalyviai vieningai priėmė rezoliuciją, kurioje sakoma:


“Lietuvos aido” žiniomis, tokį savo sprendimą Lietuva derino su Lenkija.


Į vakarus nuo sostinės, ten, kur trys nedidelės upės Sanganis, Janche ir Guišujus susilieja į vieną - vandeningą Jundinchę, tarp didelių rusvų uolų tęsiasi Guantino vandens saugykla. Nors ji ir penkis šimtus kartų didesnė už imperatorienės Cy Si ežerą, kinai įrengė ją tik per dvejus metus. Čia nėra marmurinių tiltų ir prieplaukų, panašių į akmeninius laivus, kaip garsiajame ežere. Galinga 45 metrų aukščio užtvanka, išklota pilku granitu, perkirto žemumą ir visam laikui apsaugojo valstiečių laukus nuo pragaištingų upės potvynių. Netrukus bus atidarytos užtvankos dugninės angos, ir galingi srautai ims sukti naujos hidroelektrinės turbinas.


Derybos dėl ambasadoriaus rezidencijos Baltarusijos sostinėje prasidėjo po to, kai birželio mėnesį kai kurių Europos Sąjungos šalių, Jungtinių Amerikos Valstijų, Japonijos bei kitų valstybių, taip pat ir Lietuvos diplomatiniai atstovai buvo priversti išsikraustyti iš oficialių rezidencijų Minsko Drozdų rajone, kur įsikūrusi ir Baltarusijos Prezidento Aleksandro Lukašenkos rezidencija.


Tas pačias mintis – taikos, gerų santykių troškimą – atneša ir aplankiusių mūsų respubliką bičiulių laiškai. Draugai iš JAV mums parašė, kokia panika buvo kilusi šalyje krizės Karibų jūros rajone dienomis. Jie pritaria taikingai Tarybų Sąjungos politikai, ryžtingiems Tarybinės vyriausybės žingsniams, siekiant užkirsti kelią karo grėsme


Matau, kad žmogus persigandęs, iš veido išėjęs.


Iš pradžios Aramburu pareikalavo savo kaip tarpininko misijai atlikti 10 parų laiko. Tačiau vėliau, kai padėtis smarkiai paaštrėjo, jis sutrumpino šį laiką. Tikimasi, kad jis savo planą paskelbs per artimiausias 24 valandas.


Maža tepritraukė moterų į savo fabrikus bei gamyklas respublikinė pramonė. Matyti, daugelis ūkinių vadovų dar senovinių pažiūrų moters darbo jėgos atžvilgiu. Antai, Kauno Duonos kombinatas ligi šiolei maža rūpinosi išauginti moterų kepėjų kadrus. Gi Vilniaus Duonos Kombinatas jau įsteigė jaunuolių kursus, kuriuos lanko 128 asmenys. Kursų lankytojų daugumas jau dirba savarankiškai.


Anglijos kolonijų ministro Lenokso Boido vestų su arkivyskupu Makarlu derybų Kipre klausimu laiške sakoma: „Anglijos pasiūlymai, net tie, kurie lietė savivaldą, buvo ne kas kita, kaip pajuoka… Visa atsakomybė už derybų sužlugimą tenka Anglijos vyriausybei, kuri, pradedama šias derybas, neturėjo nė mažiausio nuoširdaus ketinimo grąžinti salai laisvę… Tuo būdu, faktas yra tai, kad Anglijos tikslai yra bet kuriomis jos turimomis priemonėmis ir bet kuria kaina toliau vykdyti sauvališką kolonijinį valdymą, kuris buvo primestas Kiprui…“


Kad komiteto darbas sparčiai žengtų į priekį, pasakė V. Davidas, reikia paimti pagrindu Tarybų Sąjungos pateiktą sutarties projektą, kuris yra reali, gerai parengta, logiška ir organiška visuma. Priešingai, JAV planas yra tik atskirų priemonių, be to, daugiausia kontrolės pobūdžio priemonių, visuma.


Bendroje kovoje už tolesnį pažangaus realistinio muzikos meno vystymą vis labiau plečiasi ir stiprėja tarybinio meno meistrų ryšiai su liaudies demokratijos šalių kūrybinėmis organizacijomis ir kitų užsienio šalių priešakiniais muzikos veikėjais.


Jame vertinamos komunizmo ir buvusio komunistinio okupacinio režimo struktūros.


Sekretoriato nariai, kurių ne vienas dirbo referendumo rinkimų komisijose, ne tiek dalijosi patirtimi, kiek vardijo pastebėtus pažeidimus, klaidas, kritikavo organizacinius nesklandumus bei Referendumo įstatymo netobulumą. Visi šie pastebėti negatyvūs faktai - tai pamoka ir būsimajam referendumui. J.Petravičius daugumą pažeidimų pavadino „komunistiniu sabotažu”. Tai ir lapelių, raginančių braukti žodį „taip” platinimas, ir chaosas sudarant rinkėjų sąrašus, kuriuose būta daugybė netikslumų, ir vykstantis Lietuvoje pasų keitimas, kai žmonės neturėjo dokumento, patvirtinančio asmenybę.


Komentuodamas šio posėdžio rezultatus, Lietuvos URM Politikos departamento direktorius V.Ušackas pareiškė, kad Baltijos valstybės bendrą tikslą integruotis į Euroatlantines struktūras pasieks panašiu, bet nebūtinai tuo pačiu laiku.


„Lietuvių lenkų konfliktas traukė į save visų tarybos narių ir T. S-gos sferų ypatingą dėmesį nes ginčas tarp abiejų valstybių virto svarbia tarptautine problema, kur eina dalykas ne tik dėl dviejų valstybių santykių, bet ir dėl taikos ne tik rytų Europoj, bet gal būt ir visoj Europoj. Tautų Sąjunga ir didžiosios valstybės, kurios tiesioginiai ligšiol sekė ir dalyvavo lietuvių lenkų konflikto plėtojimesi, gerai žino, kad teisė ir teisybė čia yra Lietuvos pusėj, bet kad dėl susidėjusios tarptautinės politikos konjunktūros reikia daryti mėginimų paaukoti teisę grynai praktiško pobūdžio materiališkiems išskaičiavimams. Pasaulinės politikos vadams kažkodėl atrodo, kad jeigu pavyktų priversti Lietuva pripažinti smurtu sudarytą padėtį, tai viskas iš karto nurimtų rytų Europoj ir jie galėtų pereiti prie tolimesnių, jau nužiūrėtų kombinacijų vykdymo. Tačiau tie vadai klysta, nes, viena, Lietuva niekad nesutiks nusilenkti fiziškai pajėgai, o antra, net ir privertus Lietuvą tai padaryti, taika rytuose būtų dar didesniam pavojuj, negu kad dabar. Šitai, rodos, daug kas gerai supranta T. S-gos sferose, bet neturi pakankamos drąsos ir jėgos viešai atkreipti į tai tarybos dėmesį. Todėl ir matom, kad konfliktas, kartą T. S-gos išmestas iš tikro kelio, eina šunkeliais, kurie niekad neprives prie tikro ir nuoširdaus jo likvidavimo.


Nusiginklavimo ir saugumo srity Taryba turi susipažinti su prirengiamosios nusiginklavimo komisijos baigiamuoju raportu ir su jos išdirbtu konvencijos projektu. Be to, ji turi nustatyti pasaulinės nusiginklavimo konferencijos sušaukimo datą ir patikrinti jos prirengimą. Toliau turi būti padarytas nutarimas dėl kitos sesijos atskiros komisijos ginklų, amunicijos ir karo medžiagos gaminimo kontrolei ir skelbimui. Be to, Taryba turi išrinkti narius komisijai apsvarstyti konvencijos projektui sustiprinti priemonėms karui sukliudyti. Šita komisija yra, kaip žinoma, įsteigiama paskutinio Tautų Sąjungos plenumo nutarimu.


Gavusi pranešimą apie lietuvio verslininko pagrobimą, Džocharo valdžia mobilizavo visas vidaus reikalų sistemos pajėgas jo paieškai.


Kai dėl buv. V. Tarybos narių autobiografijų ir atsiminimų, tai Vykdomajai Komisijai leista, susižinojus su autoriais, peskelbti visuomenei iš pateiktųjų rankraščių visa, ką jis ras galima skelbti jau šiuo momentu. Be to, Vykdomajai Komisijai pavesta pasirūpinti pirmon galvon V. Tarybos darbuotės kronika ir išsiuntinėti ją visiems buvusiems V. Tarybos nariams, kad šie, turėdami ją, galėtų lengviau atlikti savo darbą, rašydami atsiminimus.


Dabartiniu metu, likus iki mokslo metų pradžios nebedaug laiko, komjaunimo organizacijos, propagandistai rimtai ruošiasi pirmųjų užsiėmimų pravedimui. Tuo tikslu pravestas propagandistų ir pirminių komjaunimo organizacijų sekretorių seminaras-pasitarimas, kuriame apsvarstėme klausimą, kaip organizuočiau ir geriau pasiruošti pirmųjų užsiėmimų pravedimui, kad jie praeitų įdomiai ir turiningai.


Liberalai ir leiboristai savo kalbose kaltina konservatorius tuo, kad, nežiūrint ilgo buvimo prie valdžios, jie neatsiekė būtinų pasisekimų gyvenamųjų namų statybos, socialinio draudimo, skurdo ir nedarbo sumažinimo srityje. Didelę vietą rinkimų kampanijoje užima klausimas dėl monopolinių susivienijimų piktnaudžiavimo ir spekuliacijos. Leiboristai pažymi, jog konservatorių siūlomasis kontrolės panaikinimas ir grįžimas prie „laisvos iniciatyvos“ sukels ekonominę anarchiją.


Pažymėjęs, kad Vokietijos Komunistų partija gyvuoja ir gyvuos, kad ji sustiprino savo gretas ir patraukė į savo pusę daug naujų kovotojų, J. Angenfortas pasakė: Vokietijos Kompartija ir ateinančiais metais kovos pirmosiose liaudies gretose prieš imperializmą ir militarizmą, už taiką, demokratiją ir socialinę pažang


Toliau Zaleskis pareiškė, kad Lenkija šioj Tautų Sąjungos tarybos sesijoj nekelsianti lietuvių lenkų santykių klausimo. Bet tai nepašalina galimumo, kad lietuvių lenkų klausimo referentas olandų atstovas Bloklandas padarysiąs pranešimą apie lietuvių lenkų santykių vystymąsi. E.


Anot jo, šiuo klausimu Rusija visiškai pritaria JT ir tarptautinei bendruomenei.


Karimovas mokėsi rusų mokykloje, tačiau namuose buvo kalbama tadžikiškai.


Bet ir mes visi ar galim pasakyti, kad mes pažįstam savo praeitį? Rusų mokyklose, kurias mes, senesnioji karta lankėm, ne tik nebuvo stengiamasi mūsų su tąja praeitim supažindinti, bet atvirkščiai, Ilovaiskiai ir į jį panašūs stengėsi ją užtemdyti, iškreipti, iškoneveikti. Net ir tie, kurie atsidėję interesavosi istorijos studijomis, ir tie buvo priversti semti žinias iš lenkiškų, rusiškų, vokiškų autorių. — Kas gi mums piešė mūsų praeitį? Lenkai, rusai, vokiečiai. Nors tiesa tautybės neturi ir visi turėtų ją vaizduoti vienodai, deja, praktikoj šito nėra. Tiesa yra tampoma į visas puses ir taikoma tautinėms, pasaulėžiūros ir kitoms įvairioms tendencijoms. Mes net neturim surinktų ir paruoštų šaltinių, iš kurių galėtumėm drąsiai semti žinias apie mūsų praeitį. Mes esam priversti žinių ieškoti visokiuose „polonicose“, „prussicose“, „sobranijose“. Dėl to mes nenorėtumėm nieko kaltinti. Dingus mūsų nepriklausomybei, nuėjus mūsų vadovaujantiems sluoksniams tarnauti svetimiems dievams, nebuvo kam užsiimti praeities tyrimu. Mūsų atsilikimas praeities studijose — tai mūsų bendro nelaimingo likimo vaisius. Bet mes nebūsim laisvi nuo kaltės, jei dabar, turėdami savo nepriklausomybę, turėdami mokslo institucijas ir kitas reikalingas sąlygas ir toliau būsim šitą svarbią dirvą apleidę.


Po p. ministerio pranešimo, iškilo keletas dar naujų klausimų: — Kaip yra su komiteto išlaidų apyskaitomis? Nesant apyskaitų, visuomenėj atsiranda gandų apie neva netikslų pinigų naudojimą, o tai neigiamai atsiliepia į aukų gausingumą.


Komunistų partijos vadovaujama, Tarybų Sąjunga pavirto galinga industrine pasaulio valstybe, priešakinės technikos ir mokslo šalimi. Čia aiškiai pasireiškia socialistinės ūkio sistemos pranašumai.


Tarybinė liaudis padėjo didžiausias aukas, kad nugalėtų fašizmą.


Draugijos nariams įteiksime pažymėjimus, toliau formuosime darbo grupes, skyrius. Jie jau veikia Vilniaus, Šalčininkų, Švenčionių ir Ignalinos rajonuose, Vilniuje, Kaune ir Panevėžyje. Tačiau Lietuvos rytai turi būti visos Respublikos piliečių rūpestis.


Prieš dešimt metų jis elgėsi kaip Hitleris ar Stalinas - užgrobė Kuveitą, girdi, tai senosios Irako žemės 19-oji provincija.


Kai Žemės ūkio ministerijoje buvo tvirtinami ūkių laikinųjų administracijų vadovai, S. Baciuška, V. Venckus ir V. Pečiulis atkakliai gynė Adakavo kolūkio pirmininko A. Beišio kandidatūrą. Rajono sąjūdininkai pasitelkė į kovą prieš A. Beišį valstybės kontrolierius, Aukščiausiosios Tarybos deputatus, tačiau nieko nepešė. Tada Žemės ūkio ministerijoje jam buvo priminta, kad jis dar tebėra LDDP narys. Į tai A. Beišys atsakė:


Konferenciją globos Lietuvos ir Lenkijos Prezidentai Valdas Adamkus ir Aleksandras Kwasniewskis.


Štai, Vilkijos rajono „Kelias į komunizmą“ kolūkyje beveik pusė visos dirbamos žemės užsėta daugiametėmis žolėmis. Kukurūzai, ankštinių ir varpinių žolių mišiniai, šakniavaisiai sėjami tokiais kiekiais ir su tokiu apskaičiavimu, kad šviežios žaliosios masės gyvuliai gautų daug ir nuolat iki pat šalčių, 90 procentų vadinamųjų „grynųjų pūdymų” užsėta kukurūzais ir kitomis kultūromis žaliajam pašarui. Be to, dar yra sklypai prie fermų, kur taip pat auginami kukurūzai, pašariniai runkeliai, įvairūs mišiniai. Kolūkis 96 hektarų plote įrengė kultūrines ganyklas. Šiais metais bus užveista dar 100 hektarų kultūrinių ganyklų. Tokiu būdu, kaip mes matome, kolūkis turės daug ir labai įvairių pašarų. Tai ir yra tas tvirtas pagrindas, kuriuo remdamasis kolūkis sudarė savo gyvulininkystės produktyvumo pakėlimo planus. Šiuo pavyzdžiu turi pasekti visi.


Lietuviai nepaleido ir nepaleis savo teisių iš akių, gynė ir gins jas visomis priemonėmis.


Tai buvo vienintelis šio sąjūdžio tikslas.


Ilgų metų vergija įspaudė savotišką antspaudą, o ypač vietos lietuviui. Tos vergijos pasėkomis, mūsų nuomone, galima išaiškinti ir tai, kad lietuvis lengva širdimi išsižada savo gimtojo kampelio, savo gimtosios žemelės ir keliauja svetur ieškodamas gardesnės duonelės. Taip prieš karą plaukė Amerikon, vyko į tolimus Rusijos miestus. Tiesa, kad perkama prekė, kad jis sociališkai yra lygus, arba, tiksliau, kad jis gali patapti su kitais lygus – Amerikoje naikina patį socialinį darbo ir kapitalo klausimą. Darbininkai, kad ir iš mūsų krašto nuvažavę į Ameriką ir ten kelis metus pagyvenę, ją susiriesdami giria ir gina. O tai yra labai geras dalykas: darbininkas nekeikia tos šalies, tos valstybės, kurioje jis gyvena ir dirba; jis nekelia prieš tos valstybės, kurioje jis gali patapti kapitalistu, vyriausybę jokios revoliucijos. Vadinasi, darbininkas nėra valstybės ir jos vyriausybės priešas, o prietelis. Tai jau labai gerai.


Šiaip ar taip, būtent fraze apie tris pavaduotojus vietoj vieno jis pradėjo savo inauguracinę kalbą.


Prieš keletą dienų į Havaną atvyko su savo šeima Amerikos mokslininkas fizikas Ričardas Burė ir paprašė suteikti jam politinį prieglobstį.


Alžyro respublikos laikinosios vyriausybes informacijos ministras Jazidas pranešė birželio 27 d. įvykusioje spaudos konferencijoje, kad artimiausiu metu vyriausybė ketina grįžti į Alžyrą.


Beje, nieko netikėto čia nėra, rusams Kazachstane sudarytos nelabai malonios sąlygos, tačiau Maskva šito ilgai nenorėjo matyti.


Po tokio demonstratyvaus nepaklusnumo Genadijus Ziuganovas gąsdino savo partijos bendražygius bausmėmis ir pašalinimais.


Tuo pat metu iš Niujorko į Kauną atvyko kita grupė biznierių ir nutarė įsteigti audimo fabriką. Taip gimė „Drobės“ akcinė bendrovė. Lietuvos buržuazinė spauda tuo metu ėmė plačiai reklamuoti Amerikos kapitalistų „kilnius“, „patriotinius“ jausmus, jų „pasiryžimą“ padėti ugdyti Lietuvos pramonę. Bet biznieriai kiek kukliau apie save kalbėjo. Savo „patriotinius“ jausmus jie taip apibūdino:


Tuo tarpu šiam pasiūlymui kategoriškai prieštarauja Vakarų valstybės, ypač JAV.


Balodis turįs vilties aptarti su Lietuvos delegacija ir klausimą apie Lietuvos Latvijos ekonominių santykių ugdymą, kuris ligšiol neinas priekin. Latvijos ekonominiai sluoksniai ne kartą pabrėžę savo norą užmegsti su Lietuva glaudžius santykius, neišskiriant nė muitų unijos. Viltys ją sudaryti esančios labai mažos. Esąs sumanymas sudaryti platesnę tarifinę sutartį, bet ir čia susiduriama su kliūtimis. Vis dėlto ši sutartis turinti būti sudaryta iki kitų metų sausio 16 d., kada įsigalios Latvijos maksimaliniai muitai toms valstybėms, su kuriomis Latvija neturi prekybos sutarties. Liesdamas Kelogo paktą ministeris pabrėžė, kad jis neturįs pakenkti Latvijos Estijos politinės sąjungos sutarčiai.


Sąjūdžio kompromitavimas, išryškėjus veikusiems jame KGB bendradarbiams, kai kuriems veikėjams bei deputatams neišvengus korupcijos, nesugebėjimas visai atsiriboti nuo žmones erzinančių triukšmadarių ir provokatorių;


Visi suprato, kad Sąjūdis privalo laimėti rinkimus prieš LKP.


Tūkstančiai mūsų tautos sūnų kovėsi su amžinaisiais lietuvių tautos priešais — vokiškaisiais grobikais lietuviškojoje Raudonosios Vėliavos ordino Klaipėdos divizijoje. Šios divizijos karių žygiai Oriolo lygumose, Baltarusijos žemėse, jų narsios kovos ties Šiauliais, dėl Žemaitijos, dėl Klaipėdos, pagaliau Kuršių žemėje išreiškė visos lietuvių tautos pasiryžimą smogti lemiamą smūgį amžinajam savo priešui. Tūkstančiai lietuviškosios divizijos karių fronte pelnė aukštus atsižymėjimo ženklus — ordinus ir medalius. Iš jos karių tarpo kovoj iškilo 12 Tarybų Sąjungos Didvyrių. Lietuvių tauta rengiasi entuziastiškai pasitikti netrukus atvykstančius į Lietuvą savo narsiuosius sūnus, atnešančius ant savo kovos vėliavų iškovotą pergalę ir taiką.


Taškentas ne taip baramas ir dėl žmogaus teisių pažeidimų, juo labiau kad Karimovas prašneko apie būsimus demokratinius pertvarkymus.


Vakar Nikozijoje, Famagustoje, Patose, Limasoloje, Kirenijoje ir kituose salos miestuose įvyko daugybė demonstracijų ir streikų prieš Vakarų valstybių poziciją. Miestuose buvo uždaryta dauguma mokyklų ir nutraukta prekyba parduotuvėse. Dėl spaustuvių darbininkų streiko iš spaudos neišėjo dauguma šios dienos laikraščių. Nikozijoje įvykusios demonstracijos metu salos sostinės gyventojai nešė plakatus, kuriuose reikalaujama suteikti Kipro gyventojams apsisprendimo teisę. Paremdami tokį pat reikalavimą, vakar Nikozijoje pradėjo bado streiką 21 įkalintas kiprietis.


Tat liaukimės tampę katalikybę, it kokį skudurą, pridengti tikslams, kurie nieko bendro su „Dangaus Karalyste“ neturi.


Šiuo išpuoliu pasipiktinę, mitingo dalyviai sučiupo Amerikos kareivius ir juos apmušė. Į incidentą įsikišo policija.


Atrodo, būtent tai turejo omenyje V. Lypinskis, kai kalbėjo apie demokratinę nepriklausomos Ukrainos idėją.


“Operacija tęsiasi”, - CNN telekompanijos laidoje “Larry King Live” pasakė jis.


Dėl Linkmenų tenka pasakyti, kad rugsėjo 17 d. žydai turi savo gedulio dieną (Com - gedalija), kurią jie lanko savo kapus. Linkmenuose palei demarkliniją Lietuvos pusėj yra žydų kapai, į kuriuos minėtą dieną ateina daug žydų ir iš anapus demarklinijos. Bet paskutiniuoju laiku pasirodė, kad iš anapus atvyksta daug žydų iš visos Lenkijos, kurie kapų aplankymo reikalu prisidengę, nori susieiti su mūsų pusei gyvenančiais žydais toli gražu ne dėl tikybinių reikalų. Atsižvelgdama į tai mūsų administracija šiemet anos pusės žydų per demarkliniją neleido. Bet dėl tos priežasties neįvyko nė mažiausio incidento. Susirinkę žydai ramiausiai patys išsiskirstė. Žodžiu, nėra mažiausio pagrindo rašyti apie kažin kokius žydų persekiojimus Lietuvoje. Bet visgi rašoma. Tiesa, žinios paduodamos ne iš Kauno, bet iš Berlyno arba Rygos ir Varšuvos.


Su juo meras vedė derybas dėl ketinimo projekto termino pratęsimo.


Unikalus atvejis žiniasklaidos istorijoje


Antra, apie NATO karinių objektų statybą Baltijos šalyse kalbėti anksti.


Didžiojo karo metu parodę tiek daug ištvermės ir galybės kovoje su daug gausingesniais priešais, vokiečiai tuojau po karo visai nenorėjo prisipažinti esą nugalėti, ir daugumas iš jų pradžioje nė girdėti nenorėjo apie nusileidimus ir kontribucijas arba reparacijas nugalėtojų naudai. Kada iš jų buvo paimtos žemės, kolonijos, kada pareikalauta mokėti milžiniškos reparacijų sumos, daugelis vokiečių pasijuto ne tik skriaudžiami, bet ir giliai įžeidžiami savo tautiniuose jausmuose. Toki vokiečiai skelbė šūki: „Neduosime, nemokėsime, nepasiduosime, ‒ nes tai reikštų amžiną vergiją mūsų tautai”. Jie tikėjosi, kad nugalėtojai, jei jų ir nepagailės, tai bent nedrįs į jų žemes toliau briautis ir jas karo jėga okupuoti. Bet vėlesni įvykiai (Ruhrʼo užėmimas ir grasinimas kitomis sankcijomis) parodė, kad nugalėtojai, ypač prancūzai, anaiptol nemano su vokiečiais didelių ceremonijų daryti. Tada toliau žvelgią vokiečių politikai pamatė, kad „pasyvus pasipriešinimas” jokio gero nežada. Net savo laiku įsitikėję vokiečių laimėjimu ir buvę politikai aneksionistai pripažino, kad reikia su nugalėtojais bent kurį laiką vesti nusileidimų (Erfuellungs) politiką. Tos politikos vaisius buvo Dawesʼo planas ir Locarno paktas.


“Mes sutinkame su Prezidento nuomone, kad kai kurios parengto įstatymo nuostatos gali prieštarauti Konstitucijai.


Bolševikų partijos vadovaujami mūsų darbo žmonės iškovojo laisvę, sukūrė socialistinę visuomenę. Partija Tėvynės karo dienomis sujungė ir į bendrą tikslą nukreipė visas tarybinių žmonių pastangas ir atvedė liaudį į visišką pergalę prieš priešus.


Iš tiesų, „šaltojo karo“ politika, kurios JAV vis dar nenori atsisakyti, prieštarauja ne tik Arabų šalių, bet ir visų kitų šalių bei tautų interesams. Tai gali patvirtinti ir Vakarų Vokietijos kanclerio Adenauerio neseniai įvykusio vizito į JAV rezultatai ir jo derybos su Dalesu.


Šioje salėje dalyvauja kaip brangūs svečiai jaunieji liaudies Kinijos pasiuntiniai, Cekoslovakijos, Bulgarijos, Rumunijos, Lenkijos, Vengrijos, Vokietijos Demokratinės Respublikos ir Korėjos Liaudies Demokratinės Respublikos jaunimo delegacijos. (Plojimai). Daugelis dalyvaujančių draugų čekoslovakų, bulgarų, lenkų, vengrų ir rumunų čia sutiko savo senus pažįstamus ir bičiulius, su kuriais rudenį drauge kirto javus dirvonuose. (Plojimai).


Kelias dienas Alžyro Bab-el-Uedo priemiestyje – OAS tvirtovėje, kariuomenės, policijos ir žandarmerijos apsuptoje iš visų pusių, vyko „apieškojimo“ operacijos ir masinės „ultrų“ gaudynės. Oficialiais duomenimis, žandarai, vykdydami šias operacijas, rado daug šaunamųjų ginklų bei šaudmenų ir sulaikė patikrinimui 3.500 žmonių, iš kurių apie 300 žmonių suimta.


Tačiau mėgstamas komunistų šūkis “Visa valdžia sovietams!” staiga labai laiku pavirto šūkiu: “Visa valdžia Federacijos Tarybai!”


Toliau Pilsudskis nusistatęs baigti su tomis erzinančiomis scenomis, kurios viešpataudavo sudarant kiekvieną kabinetą. Seimas turįs dirbti kasdieninį įstatymų leidimo darbą, pirmiausia ūkio reikalais. Biudžeto priėmimo terminai turi būt sutrumpinti, nes jo svarstymas penkius mėnesius seimo yra labai žalingas. Apie seimo darbų tvarką ateity turės būt įspėjama vyriausybė ir ją sudarydamas seimas turės bendradarbiauti su vyriausybe.


Kunigas Halgy vadovauja tokiam antiprancūziškam judėjimui, kuris veda į separatizmą arba bent į autonomiją. Šis kunigas vokiečių pinigais yra įsteigęs didelį ,,Consortium“ tokiai propagandai.


Mes su pasitenkinimu pažymime, kad mūsų nuomonė šiuo klausimu sutampa su JAV nuomone, kad JAV savo nusiginklavimo pasiūlymuose taip pat rado reikalą apie tai pasakyti.


Reikia tačiau ir šiose sąlygose priminti draugo Stalino įspėjimą, kalbėjusį apie tai, kad į desperaciją įkritusieji hitlerininkai gali imtis pačių niekšingiausių kovos priemonių.


Aš esu laimingas galėdamas pranešti Jūsų Ekscelencijai, kad rugpjūčio 28 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybė pavedė man pranešti Jungtinių Valstybių vyriausybei apie visišką pritarimą minėtam paktui ir prisidėjimą prie jo. Ji tai daro juo didesniu noru, kad Lietuva, 1918 m. atgydama prie nepriklausomo gyvenimo, inauguravo taikos politiką.


„Le Temps“, rašydamas dėl T. S-gos tarybos posėdžių, paliečia ir lietuvių lenkų konfliktą. Laikraštis rašo: „Kai dėl lietuvių lenkų ginčo, tai yra lengviau, kai Kauno vyriausybė pranešė Varšuvai, kad ji nusistačiusi pradėti derybas kovo 30 d., vis tiek ar su T. S-gos atstovo dalyvavimu, ar be jo, Karaliaučiuj“.


Svečių tarpe – jaunimo atstovai iš broliškųjų šalių - Kinijos, Bulgarijos, Čekoslovakijos, Rumunijos, Vengrijos, Lenkijos, Korėjos Liaudies Demokratinės Respublikos, Vokietijos Demokratinės Respublikos ir VI Pasaulinio jaunimo ir studentų festivalio tarptautinio paruošiamojo komiteto atstovai.


Draugas N. Chruščiovas pranešime TSKP CK Plenume nurodė, kad šiuo metu tiriama byla apie stambius grūdų ir grūdų atliekų grobstymus atskirų sąjunginių respublikų ir eilės Rusijos Federacijos sričių ūkiuose, o taip pat ir Lietuvos TSR ūkiuose.


Brangūs bičiuliai! Tarybų Sąjungos Komunistų partijos Centro Komitetas, TSRS Ministrų Taryba ir TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas reiškia gilią užuojautą Lenkijos Jungtinei Darbininkų partijai, Lenkijos vyriausybei ir lenkų tautai mirus LJDP CK Pirmajam sekretoriui draugui Boleslavui Bierutui - didžiajam lenkų tautos sūnui, įžymiajam tarptautinio komunistinio ir darbininkų judėjimo veikėjui.


Bet JAV ketina “padėti joms tam pasirengti ir linki vieną dieną sėkmingai pasiekti finišą”.


Šiaip lietuviai mėgsta į panašius forumus (jeigu išlaidas apmoka šeimininkai) važiuoti pasižvalgyti, paatostogauti.


“Valstybės Dūmoje komunistai vieninteliai pradeda rėkti, kai vykdomoji valdžia labai apsivagia”.


Praėjusiųjų žemės ūkio metų išdavos įtikinamai rodo respublikos kolūkių stiprėjimą, jų ekonomikos augimą, kolūkiečių materialinės gerovės kilimą.


Visas tarptautinio darbininkų judėjimo ir socializmo statybos Tarybų Sąjungoje bei liaudies demokratijos šalyse patyrimas rodo, kad tik kolektyve ir per kolektyvą asmenybė gali išsivaduoti iš engėjų jungo ir pasiekti tikrą laisvę. Būtent šiam tikslui tarnauja revoliucinės darbininkų klasės politinės partijos — komunistų partijos. Prie šio reikalo prisijungia darbo žmonių profesionaliniai susivienijimai — profsąjungos. Socialistinė valstybė, atstovaudama darbininkų klasės valdžią ir išreikšdama bendraliaudinius interesus, visomis jos žinioje esančiomis priemonėmis užtikrina visapusišką darbo žmogaus asmenybės išvystymą.


Piotras Kapitula, prezidento padėjejas ekonomikos reikalams;


Po branduolinio sprogdinimo būsimasis kosmonautas gali gauti tokią radiacijos dozę, kuri žymiai viršija leistiną.


Prancūzijoje Le Penas visiškai sumaišė kortas tradicinėms dešiniosioms partijoms.


Pirmą kartą Rusijoje kuriama įstatymų bazė, leidžianti teisėtai nušalinti prezidentą.


- Jei politika nėra jau tokia tyra ir švari, dori žmonės lyg ir neturėtų į ją veltis. Tačiau šiandien norinčių pasitaškyti politikos vandenyne, atrodo, netrūksta…


Į Leipcigo tarptautinę mugę suvažiavo daug atstovų iš visų žemės rutulio kampelių: valstybiniai ir politiniai veikėjai, parlamentarai, komersantai. Mugės paviljonuose, viešbučiuose, spaudos konferencijose vyksta gyvos diskusijos, svarstomos ekonominių ryšių problemos, sudaromi prekybos sandėriai.


Ant buvusios caro Rusijos griuvėsių susikūrė naujo tipo valstybė, socialistinė valstybė — Tarybų Sąjunga. Ją sudaro laisvos ir lygiateisės tautos, susijungusios Komunistų partijos nuosekliosios nacionalinės politikos dėsnių pagrindu. Vieninteliu tos valstybės šeimininku yra draugiškos darbininkų ir valstiečių klasės, išsivadavusios iš eksploatatorinių klasių jungo, įkūrusios iš esmės naują socialistinę visuomenę, nežinančią klasinių prieštaravimų, besiremiančią savo išsivystyme pačia pažangiausia marksizmo-leninizmo ideologija. Tarybų Sąjungos politinės ir visuomeninės santvarkos tvirtumas bei jos ekonominis pajėgumas išlaikė visus išbandymus, kurių sunkiausias buvo Didysis Tėvynės karas prieš hitlerinius grobikus.


Žmonės, neįsigilinę į problemą, reikalauja liustracijos įstatymo tikėdamiesi, kad jis bus panaceja tiek užtikrinant valstybės saugumą, tiek atsiteisiant su praeitimi.


Prieš praėjusių metų gale buvusias Ženevos derybas lenkai, pastebėję dabartinės mūsų vyriausybės atsparumą ir žinodami buvusiųjų mūsų vyriausybių nuolaidumą, panorėjo geriau kalbėti su buvusiųjų Lietuvos koalicinių vyriausybių atstovais, negu su prof. Voldemaru. Ypatingu būdu supuolęs spaudimas iš lauko ir iš vidaus – štai tas faktas, kurs nesunku buvo pastebėti net ne diplomatui ir ne politikui prieš praėjusių metų lapkričio 26 dieną. Kai kurių mūsiškių viešai spaudoj pareikšti karšti norai, coût que coût sudaryti plačiosios koalicijos vyriausybę; vieši ir nepaslėpti mūsiškių koalicininkų troškimai nuvažiuoti į Ženevą ir atsiimti dabartinės mūsų vyriausybės prieš lenkus įteiktą skundą – štai nepaprastas mūsiškių nuolaidumas, lenkų jau nuo dvidešimtų metu išmėgintas. Su buvusiomis vyriausybėmis mes susikalbėsim! Štai šūkis: kurs buvo lenkų paleistas prieš praėjusių metų Ženevos derybas. Bet… buvusiosios vyriausybės tada nebegrįžo ir lenkams susikalbėti buvo kur kas sunkiau, negu kad jie manė. Reikėjo pasižadėti, kad iš Vilniaus srities lenkų išguiti be mažiausio reikalo lietuviai turės būti atgal įsileisti. Reikėjo pasižadėti, kad Plečkaičio Lydoj laikoma armija bus likviduota; kad klastingas Varniuose nesamų lenkų mokytojų skundas bus ištirtas. Tai visa lenkų Ženevoj pasižadėta. O kas ištesėta? Tiesa, iš Vilniaus išguitiems lietuviams neva buvo leista grįžti atgal. Bet nesamas Varnių koncentracijos stovykloj lenkų mokytojų skundas nebuvo norimas ištirti. Matyt, jis nepatogu buvo lenkams tirti. Dar blogiau: pažadėti Plečkaičio legionai iki šiol dar nepanaikinti. Vadinasi, pas lenkus dar ir dabar ta pati tendencija, kaip kad ir anksčiau: pasirašė Suvalkų sutartį, bet tuoj ją patys ir sulaužė. Ženevoje pasižadėjo Plečkaičio armiją panaikinti, bet jos nepanaikino. Pažadėti ir neištesėti – labai nekoks dalykas. Toks nepageidaujamas dalykas prie liudininkų konstatuojamas – labai nemalonu girdėti. Ar tik ne dėl šios priežasties lenkai tiek kratėsi, tiek nenorėjo, kad lietuvių lenkų derybose dalyvautų Tautų Sąjungos atstovas. Lenkų nenaudai susidėjus konjunktūrai įsileisti Tautų Sąjungos atstovą – tikrai nepatogu. Visi tai gerai supranta. Bet noras šiuos aiškius, visiems suprantamus dalykus užmaskuoti, arba net kitus kaltinti – daugiau negu ne džentelmeniška. Ir tokį nedžentelmėnišką kelią noriai renkasi lenkai. Pilsudskiui labai artimas laikraštis: „Gazeta Warszawska“ (5. III. 1928) nedviprasmiškai rašo: Lietuvos noras, kad lietuvių - lenkų derybose dalyvautų Tautų Sąjungos atstovas, yra noras lietuvių lenkų klausimą sujungti su Tautų Sąjunga. Nurodytas lenkų laikraštis nesidrovi iškelti net motyvą, dėl kurio lietuviams yra pageidaujamas lietuvių lenkų derybose Tautų Sąjungos atstovas. Tas motyvas yra štai koks: Tautų Sąjungoj yra vokiečiai. O be vokiečių Ženeva net žingsnio žengti negali. Šiam Pilsudskiui labai artimos lenkų spaudos nušvietime vokiečių vaidmuo Tautų Sąjungoj labai teigiamas, net dominuojantis. Bet už tad buvusios santarvės vaidmuo – labai neigiamas: ji be vokiečių net žingsnio žengti negali Lietuvos klausimu.


Aukštas Prezidentūros valdininkas teigė, kad šis laiškas buvo suderintas su Aplinkos ir Užsienio reikalų ministerijomis bei Vyriausybės kanceliarija.


Krikščioniškoji darnos sąjunga (KDS) yra politinė visuomeninė organizacija, veikianti kaip juridinis asmuo partijos teisėmis, vadovaudamasi Lietuvos Respublikos įstatymais, siekianti bendradarbiauti ir taikingai kūrybiškai konkuruoti su kitais Lietuvos politinės struktūros subjektais ir formuoti Lietuvoje brandesnę politinę situaciją bei struktūras, pajėgias veikti demokratinėje teisinėje valstybėje, atmetanti valstybinį autoritarizmą ir klerikalizmo brovimąsi į valstybės politiką.


Kreipdamasis į T. Renkę, V. Ulbrichtas sako, kad VDR ir Suomijos politikoje daug kas bendro.


Priežastis - nenoras atsižvelgti į NVS šalių regioninius ir subregioninius svyravimus.


Kaip tik tokio tikslo siekia „savitarpio priklausomybės” doktrina, paskelbta „deklaracijoje apie tikslų bendrumą”, kurią pasirašė spalio 25 d. po savo derybų Eizenhaueris ir Makmilanas. Tada parengtame „savitarpio priklausomybės išplėtimo” plane numatoma padidinti Amerikos karinių bazių tinklą Vakarų Europos šalių teritorijose ir įsteigti keliasdešimt bazių raketiniams sviediniams leisti. Bet apie kokią „savitarpio priklausomybę gali būti kalbama, jeigu pagal minėtą planą raketų naudojimu disponuos JAV, o ne šalys, kuriose šis ginklas bus kaupiamas.


Atskiri ūkiniai vadovai, partinės ir profsąjunginės organizacijos reikiamai nesirūpina jaunųjų specialistų buitiniais poreikiais.


Baltarusijos stotyje A. Rapackis padarė prie mikrofono trumpą pareiškimą.


Seimo Pirmininko pavaduotojas Arvydas Vidžiūnas susitikime atkreipė dėmesį į baigiamą rengti ilgalaikio ekonominio Lietuvos ir Kaliningrado srities bendradarbiavimo sutartį.


Izraelio žvalgybos atstovas pranešė Knesetui, kad Iranas beveik pasigamino raketos “Šachab-3” variklį, ir kitais metais šios raketos bus pradėtos gaminti.


Bet per 10 metų Prancūzija suprato, nežiūrint visokių Lenkijos šmeižtų ir propagandos, ukrainiečių judėjimo svarbą. Ukrainos klausimas pagimdė rimtų studijų ir ji pradedama skirti nuo Rusijos, su kuria tas kraštas taip ilgai buvo suplakamas. Bet nepakanka, kad tik mokslininkai, istorikai ir literatai pažintų tautą, reikia, kad ir plačioji publika įsigytų nors elementariškiausių žinių tuo klausimu. Tas procesas kaip tik dabar ir vyksta. „Revue de France“ balandžio 15 d., gegužės 1d. ir gegužės 19 d. numeriuose paskelbė labai įdomų raportą apie Sovietų Rusiją. Tų pačių įspūdžių autorius nėra nei mokslininkas nei politikos vyras*). Tai yra inžinierius ir komersantas, kurio dėmesys ypač buvo nukreiptas į naujosios kooperacijos formas. Jis neturi literatūrinių pretenzijų, rašo labai paprastai laiškų forma savo tėvams, visiškai nemanydamas daryti efektų savo stiliumi. Tie jo įspūdžiai dar ir tuo svarbūs, kad autorius moka rusiškai.


Peticija skamba šitaip: — Vietos gyventojai, administracijos suterorizuoti, negali Tau įteikti Tavo atsilankymo proga peticijos per savo teisėtus atstovus, kurie nenori ir negali užsitraukti ant savęs šikanų, ir todėl mes, žemiau pasirašiusieji, kurie jau nieko nebeturime nustoti, vietos gyventojai, patys įteikiame į Tavo rankas šį prašymą:


Atsakydama į teisingus darbo žmonių reikalavimus, kapitalistų ir dvarininkų vyriausybė sustiprino represijas prieš liaudį. Buržuazijos atstovai įžūliai grasino pasmaugti revoliucija „kaulėta bado ranka“; kapitalistai ėmė uždarinėti fabrikus ir gamyklas, atleidinėti iš darbo darbininkus, žlugdyti miestų aprūpinimą maisto produktais ir kuru. Fabrikantai ir gamyklų savininkai ruošė visos Rusijos lokautą — masinį darbininkų atleidimą iš darbo. Vien Maskvos ir Petrogrado pramonės rajonuose liko be darbo daugiau kaip 75 tūkstančiai darbininkų. Valstiečių mėginimus užimti dvarininkų žemę žiauriai malšino baudžiamieji būriai. Buržuazinės-dvarininkinės reakcijos siautėjimas po liepos mėnesio dienų ir Kornilovo maištas, kuris buvo atviras mėginimas įvesti šalyje karinę diktatūrą ir nuskandinti revoliuciją kraujuje, atskleidė buržuazinės Laikinosios vyriausybės ir susitaikėliškos eserų bei menševikų politikos antiliaudinę esmę.


Kalbėdamas apie neutralumo politiką, Nkruma pasakė, kad neprisijungimo politika nėra neutralistinio nusišalinimo politika. Mūsų saugumas bus ne didesnis už stručio saugumą, kai jis įkiša galvą į smėlį ir įsivaizduoja nežinąs, kas vyksta aplink. Todėl žmonių pareiga visame pasaulyje — pozityvi kampanija, žadinant pasaulio sąmonę, siekiant, kad būtų uždrausti atominiai bandymai, likviduoti visi masinio naikinimo ginklai ir sumažinta įprastinė ginkluotė.


„Lenkija ir Latvija suinteresuotos bendradarbiauti ypač dabar, kai joms tenka spręsti panašias politines ir ekonomines problemas”, - pareiškė Latvijos AT pirmininkas A. Gorbunovas, šeštadienį grįžęs iš vizito Varšuvoje.


Patarčiau šiai šaliai prisiimti dalį atsakomybės už netolimą praeitį ir nebesielgti su mumis kaip su valdiniais.


JAV prezidentas Dž. Kenedis vakar antrojoje dienos pusėje sušaukė spaudos konferenciją.


Demokratiniuose Prancūzijos sluoksniuose, tai, kad nutrauktas beprasmiškas kanalo boikotavimas, daręs žalą Prancūzijai, laikoma žlugimu spaudimo ir grasinimų politikos Egipto atžvilgiu, kuris įgyvendino savo suverenią teisę į Sueco kanalą.


Visa tai gerai supranta sovietai ir todėl savo spaudoj nesigaili šiurkščių epitetų nei prancūzams, nei vokiečiams. Tačiau tas spaudos šiurkštumas atrodo skirtas greičiau tik savo visuomenei nuraminti, tuo tarpu kai sabotažo faktas ir kilęs dėl jo konfliktas jau yra savo esmėj likviduoti.


„Atsimindama 1927 m. rugsėjo 24 dienos Asamblėjos rezoliuciją, kuri smerkia puolimo karą:


Kontrolės organai kartu su partiniais komitetais, partinėmis ir tarybinėmis organizacijomis turi aktyviai padėti įgyvendinant partijos Programą, gerinant vadovavimą komunistinei statybai, vykdant TSKP XXII suvažiavimo nutarimus.


Per smarkius susišaudymus prie Podujevo miestelio maždaug 30 km į šiaurę nuo provincijos administracinio centro Prištinos sekmadienį buvo sužeisti trys serbų policininkai, du serbų civiliai ir vienas albanas.


Ir netveria smalsumu, kada pasirodys straipsnis.


Kalbant šį kartą apie Klaipėdos krašto seimelį taip pat tenka priminti, kad daugumos partijos, sudarydamos direktorijos krizę, daugiausia vadovavosi savo priešrinkiminiais taktikos sumetimais. Tą pripažino ir kai kurie seimelio nariai pačiame seimelio posėdyje. Todėl, imant iš esmės, šis seimelio paleidimas anaiptol nereiškia kokio nors Klaipėdos krašto politinių santykių paaštrėjimo. Formaliai į dalykus kai kas, žinoma, gali pažiūrėti ir žiūri kitaip.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

TASSo spec. koresp. A. Kislovas praneša:


Krymo konferencijos nutarimų pagrindu sudaromajai sąjunginei reparacijų komisijai, kurios būstinė nustatyta Maskvoje, neabejotinai teks turėti galvoje kiekvieną vokiečių mėginimą savo kapitalus paslėpti, juos užmaskuoti, užslėpti neutralinėse šalyse.


Savo antrame pranešime Tautų Sąjungos tarybai rugsėjo 8 d., kuriuo remiasi lenkai, p. Blokland visai neaiškino gruodžio 10 d. rezoliucijos prasmes, o tik nurodė, kad minėdama toj rezoliucijoj ginčytinus klausimus, dėl kurių abi pusės turi skirtingų pažiūrų, taryba norėjusi „duoti deryboms naudingą orientaciją“. – Ji tam tikra prasme įspėjo kliūtis, kurių sudarytų klausimai, dėl kurių abi vyriausybės turi kitokių nuomonių – sako p. Blokland'as, – ir nuraminimo dėliai manė, kad tos pas žiūros nebus paliestos tiesioginėmis derybomis vietos trafiko, tranzito, pašto susisiekimo srityje ir t.t.“.


Prezidentui labiausiai nepatinka įstatymo nuostata, kad būtent Prezidento sukurta komisija turės spręsti, “kuris KGB darbuotojas vertas malonės, o kuris - ne”.


Šiemet pirmą kartą po trejų hitlerinės okupacijos metų mes vykdysime pavasario sėją laisvoje tarybinėje žemėje. Mūsų švenčiausia pareiga atlikti sėją trumpiausiu laiku, kad būtu užtikrintas aukštas derlius. Susirinkę į Pirmąjį Lietuvos darbo valstiečių respublikinį suvažiavimą, mes vienbalsiai nutarėme išvystyti socialistinį lenktyniavimą dėl sėkmingo 1945 metų žemės ūkio darbų plano įvykdymo. Mes įsipareigojame trumpiausiu laiku įvykdyti 1945 metų pavasario sėjos planą aukštame agrotechnikos lygyje, kad būtų patikrintas iš kiekvieno ha žemės grūdų derlius ne mažesnis kaip 10 centnerių, bulvių — 110 centnerių, cukrinių runkelių — 120 centnerių, linų pluošto — 3 centneriai, linų sėmenų — 3,2 centneriai.


Šeštajame penkmetyje respublikoje bus plačiai išvystytas kiaulių penėjimas mėsai ir bekonui. Ir čia turi tarti savo žodį komjaunimo organizacija, ir čia reikalingos jaunos, tvirtos rankos.


Vakar vyriausybė tęsė konsultacijas dėl pasitraukimo iš Pietų Libano.


Ant kunigo Z. Neciunsko paminklo Santaikos kapinėse (Alytaus r.) iškalti tokie žodžiai: ”Mylėjau Dievą ir žmones”.


Mūsų šalies vyriausybė, pabrėžė G. Georgiu-Dežas, visiškai remia Tarybų Sajungos ir VDR vykdomus iniciatyvinius žygius ir veiksmus susijusioms su Vokietija ir Vakarų Berlynu problemoms taikiai sureguliuoti.


Šiandien Lenkijos Liaudies Respublikos Seimo pirmoji sesija dirba toliau. Deputatai svarstė naujosios vyriausybės programą ir sudėtį.


Jie ketino sujungti veikiančias pogrindžio ir partizanų grupuotes į vieną organizaciją, kuriai vadovautų bendra vadovybė.


Pasaulyje, nepatyrusiame komunistinės praktikos, socialinės lygybės idėja tebėra populiari.


Netrukus įvyks vyresnio amžiaus kovotojų demobilizacija. Tarpe kitų kovotojų iš Raudonosios Armijos sugrįš ir komunistai. Jie stos į taikios kūrybos darbą su tokiu pat atkakliu komunistišku užsidegimu ir pasiaukojimu, kokį jie parodė didžiojo Tėvynės Karo dienomis mūšiuose dėl mūsų Tėvynės laisvės ir nepriklausomybės…


NIUJORKAS, birželio 10 d. (TASS-ELTA). Agentūra Junaited Pres, liesdama būsimąsias Japonijos ministro pirmininko Kisio derybas Jungtinėse Amerikos Valstybėse, remdamasi „autoritetingais sluoksniais” Vašingtone, praneša, kad prezidentas Eizenhaueris „dabar neketina suteikti Japonijai balso teisės valdant Okinavą ir kitas Riukių salas''.


Stavropolio krašto tarybiniuose ūkiuose šimtui hektarų žemės mukio naudmenų tenka tiktai 39 avys, o kolūkiuose - 61. Šimtui hektarų žemės ūkio naudmenų vilnos gaunama tarybiniuose ūkiuose - 163 kilogramai, kolūkiuose - 243 kilogramai. Iš vienos avies prikerpama vidutiniškai 4,2-4,6 kilogramo vilnos. Prikirpimas neblogas, bet galima pasiekti ir didesnį. Noriu, draugai stavropoliečiai, pasakyti jums apie Chersono srities Geničesko rajono Stalino vardo kolūkį. Tas ūkis turi, palyginti su jumis, blogesnes sąlygas, tačiau kolūkiečiai šimtui hektarų žemės ukio naudmenų gavo 1956 metais po 343 kilogramus vilnos. Iš vienos avies jie prikerpa 5,5 kilogramų vilnos. Bendras žemės naudojimo plotas kolūkyje 14.512 hektaru, o avių jis turi 11.000. Jūs turite pasitempti, draugai stavropoliečiai, ir rimtai pasitempti.


Serbijos vadovas gina (tiesa, savotiškai) savo šalies konstitucinę tvarką ir teritorinį vientisumą nuo “neteisėtų banditiškų grupuočių” (priminsime, kad būtent šitaip buvo vadinami už Čečėnijos nepriklausomybę kovojusių čečėnų būriai) ir teroristų.


Vis dėlto pagrindinis dalykas, kurio mes reikalaujame - mokėti latvių kalbą.


Mokslininkė, dirbanti medicinos ir inžinerijos srity, mokanti, be anglų, dar suachili, japonų ir rusų kalbas, į savo turtingą biografiją įsirašo ir kosminį puslapį.


Gegužės 24 d. Kolmare pasibaigė Alzaso autonomistų procesas. Ne vienas tik Alzasas, bet ir visa Prancūzija, tam tikros karštligės apimta, laukė teismo sprendimo.


Pasirodymas laiško velionies prezidento žmonos Eleonoros Ruzveltienės, pasmerkusios nepagrįstą baimę ir nepasitikėjima, buvo rodiklis, kad progresyvūs sluoksniai supranta pasaulinę istorinę didžiųjų valstybių vieningumo reikšmę.


Neseniai įvykusioje Leipcigo mugėje Vietnamo Demokratinės Respublikos prekybinė delegacija pasirašė pasikeitimo prekėmis susitarimus ne tik su socialistinėmis šalimis, bet taip pat su Egiptu, Vakarų Vokietija, Anglija, Prancūzija, Šveicarija. Demokratinis Vietnamas eksportuos į Egiptą anglį, cementą ir miško medžiagas mainais į medvilnę. Iš Anglijos jis importuos anglį mainais į dirbtinį šilką. Prancūzijos ir Šveicarijos firmos pirko Vietnamo naminių amatų ir nendrių dirbinius mainais į degtukus, laikrodžius ir mašinas.


Protestą pareiškė ir Rusija, o Baltarusijos ambasados Vilniuje darbuotojai telefono ragelių tiesiog nekėlė.


Tad JAV turi neblogų šansų susirasti šiame regione naują sąjungininkę.


Po to draugai jugoslaval įėjo į paviljoną „Rusijos Tarybų Federatyvinė Socialistinė Respublika“.


Sueco klausimas gali ir turi būti išspręstas taikiu būdu.


Pastaruoju metu iš įvairių šalies rajonų gaunami pranešimai apie partizanų veiksmus prieš Venesuelos vyriausybės kariuomenę. Kaip praneša laikraštis „Nasional“, nauji partizanų susirėmimai su vyriausybės kariuomene įvyko Jarakujaus valstijoje, o taip pat kalnuotame rajone Sulijos ir Truchilio valstijų pasienyje.


156 valstybės buvo už specialios informacijos programos apie Palestinos problemas sukūrimą JT būstinėje.


Birželio 28 d. Miuleris Frankenas vėl tarėsi su centro partija. Per tą pasikalbėjimą vyriausybės sudarymo sunkumai pavyko pašalinti.


Priminsime, kad praėjusių metų pabaigoje Karaliaučiaus anklave buvo sudaryta vadinamoji karinė gynybinė grupuotė.


Čia buvo mūsų ministeriai: vidaus reikalų – pulk. Musteikis, švietimo inž. Šakenis, teisingumo – p. Žilinskas, generalio štabo viršininkas gen. št. pulk. Plechavičius, gen. št. pulk. Skorupskis, gen. Nagevičius, aviacijos viršininkas gen. št. pulk. ltn. Pundzevičius, Kauno karo komendantas majoras Saladžius, diplomatinio ir konsularinio korpuso nariai – Vokietijos ministeris Morath, Italijos ministeris Amadori, Prancūzijos ministerio pavaduotojas p. Eybert, SSSR atstovas Arosevas, Danijos chargé d'affaires p. Berings, Latvijos – Rušlas, Vatikano p. Faidutti, Čekoslovakijos – prof. Galia, Belgijos konsulas Kaune A. Lange, mūsų aukšti valdininkai užsienio reikalų ministerijos generalinis sekretorius p. Balutis, departamento direktorius Savickas, Kauno m. ir apskrities viršininkas p. Čaplikas ir daug visuomenės atstovų.


Vakar Kišiniove turėjo prasidėti antrasis derybų turas dėl Rusijos 14-osios armijos išvedimo iš rytų Moldovos. Informacijos agentūrų duomenimis, derybos bus sunkios, ir artimiausiu laiku, matyt, kariuomenės išvedimo grafikas nebus paskelbtas.


Dabar jau reikėjo tas vizijas paversti realiu gyvenimu.


Anglijos kolonijų ministeris Amery paaiškino žemuosiuos rūmuos, kad bus padaryti atatinkami žygiai prieš Irako ir Transjordanijos priešininkus. Žinios, kad sultonas Ibn Saudas paskelbė šventąjį karą Irako ir Transjordanijos „netikintiesiems“ labai jaudina anglų vyriausybės sluoksnius. Daromi rimti žygiai anglų kariuomenei Irake sustiprinti. Dabar Irake yra 43 bombų svaidymo ir 12 kovos lėktuvų E.


juo turėjo tapti “partinė demokratija”. Paskui paaiškėjo, kad komunistų partija ir


“Mes manome, kad bendradarbiavimo su Rusija plėtojimas šiame regione naudingas ir produktyvus, suprantama, jeigu gerbiamas visų valstybių - ir didelių, ir mažų - suverenitetas ir nepriklausomybė”, - pabrėžė Amerikos diplomatas.


Pasaulinio kongreso už visuotinį nusiginklavimą ir taiką dalyviai suvažiuos į Maskvą, gavę visos žmonijos priesaką pasitarti vienas su kitu ir paruošti bendrą pagrindą platiems veiksmams, kurie priverstų visų šalių vyriausybes gerbti tautų siekimą taikos, pareiškė kalbėdamasis su TASS-o korespondentu Amerikos darbininkų laikraščio „Vorker” redaktorius Džeimsas Džeksonas.


Kitame laiške „mūsiškiai“ gauna papeikimą už tai, kad F. (Feigelsono?) bylos metu jie šaukė prie streiko. — „Negerai buvo šaukti prie protesto streiko F. bylos metu, nes organizacija apdaužyta, parengiamo darbo nepravedėt ir visai nepasisekė gegužės 1 d. paruošimas. Reikėjo pasitenkinti lapeliais, mitingais ir atvykimu į teismo salę. Iš anksto reikėjo numatyti, kad nepasiseks“.


Nors gyvenimas toks dinamiškas, kad pastarąsias dvi dienas sugaišau tam, apie ką visi dabar kalba.


7. Viena ypač svarbių priežasčių, kuri kelia reikalą pertvarkyti pramonės ir statybos valdymą, yra taip pat ir ta, kad reikia teisingiau naudoti specialistus ir plačiau įjungti į vadovavimą pramonei ir statyboms gausius vietinių darbuotojų kadrus.


Kiekviena šalis turi teisę eksploatuoti savo sektoriuje esančius gamtos turtus.


1957 metų valstybini planą pagal visus rodiklius įvykdyti iki gruodžio 15 d. ir duoti viršplaninės produkcijos už 350 milijonų rublių.


„Česky svet“ (iliustruotas) įdejo kelis paveikslėlius iš Lietuvos, pav. Vilniaus pilies kalną ir kitus ir prie jų pridėjo prierašą:


Vis tik reikia stebėtis lenkų diplomatijos nenusimanymu. Jei panašūs jos bauginimai randa šiokio tokio atbalsio Taline bei Rygoj (Helsinky, rodos, visai ne), tai jau reiškia būti stipriai naiviam, kad tikėtum jog tokiais bauginimais galima ką nors pasiekti Kaune.


Ši partinių ir rezistencinių organizacijų sąjunga laikė save vienintele ir aukščiausia institucija tautos teisėms ginti.


Larsas Svardhas, prieš dešimt metų pradėjęs dirbti Simrishamnso savivaldybėje ūkio reikalų patarėju, sakėsi negalėjęs įsivaizduoti, kiek svarbių įvykių jam teks išgyventi per šį laiką.


Jis pranešė, kad Tarybų Sąjungos delegacija visiškai remia Rumunijos Liaudies Respublikos užsienio reikalų ministro Korneliu Menesku šios dienos 18-kos valstybių nusiginklavimo komiteto posėdyje iškeltus pasiūlymus dėl tolesnio komiteto darbo organizavimo.


Vyriausybę sudarys nepriklausantieji nuo partijų žmonės.


Tačiau Kenedžio pasiūlytasis „didysis planas“ rodo ne tik JAV pastangas suvienyti visų imperialistinių šalių pastangas kovai prieš socializmą, bet kartu jis savyje slepia ir milžiniškus kapitalistinio pasaulio prieštaravimus.


Seulas apgailestauja dėl Maskvos sprendimo išsiųsti iš Rusijos Pietų Korėjos diplomatą ir žada imtis “atitinkamų veiksmų” Maskvos atžvilgiu, pranešė Pietų Korėjos užsienio reikalų ministerija. .


Mišrioji Lietuvos Vokietijos komisija ginčijamiems pilietybės klausimams spręsti yra numatyta 8 str. pasirašytos Berlyne 1925 m. vasario m. 10 d. optacijos sutarties su Vokietija. Šis straipsnis nustato, kad „Kilus nuomonių skirtumui pilietybės įgijimo arba netekimo suvereniteto į Klaipėdos kraštą perėjimo sėkmėje arba turinčių teisės optuoti teisinės padėties klausimais, kiekviena šalis, neliečiant konvencijos dėl Klaipėdos krašto str. 17, gali reikalauti, kad ginčas būtų sureguliuotas mišrios komisijos, kuri sudaroma iš dviejų piliečių kiekvienos susitariančios šalies ir renkasi sutartoj vietoj, reikalui esant“. Numatytą šiuose nuostatuose reikalavimą Vokietijos vyriausybė yra iškėlusi dar 1926 m. rugpiūčio mėn. Tačiau, atsižvelgdama į tai, kad tuo laiku žymi perduotinų komisijai bylų dalis dar nebuvo išėjusi iš pirmosios instancijos, t. y. iš administracijos įstaigų, mišrioji komisija buvo sudaryta kiek vėliau, būtent, 1929 m. rudenį. Lietuvos delegatais į komisiją buvo paskirti užsienių reikalų ministerijos referentas p. Pr. Dailidė ir vidaus reikalų ministerijos pilietybės referentas p. Banaitis. Vėliau p. Banaičio vietą Lietuvos delegacijoje užėmė vidaus reikalu ministerijos juriskonsultas v. A. Jakobas. Iš Vokietijos pusės į komisiją buvo dar kiek anksčiau paskirti reicho ir prūsų vidaus reikalų ministerijų patarėjai p. p. Hering ir Meyer. Tokio sąstato mišrioji komisija dirba ir šiandien.


Keblus Amerikos diplomatijai buvo klausimas dėl Kinijos atstovavimo Suvienytųjų Nacijų Organizacijoje. Kaip yra žinoma, ir šį kartą Jungtinėms Valstybėms nešvarių procedūros manevrų dėka ir padarius spaudimą nuo jų priklausomoms šalims, pavyko atidėti šio labai svarbaus klausimo svarstymą. Tačiau nesunku pastebėti, kad Amerikos „balsavimo mašina“, kuri anksčiau puikiai veikdavo, dabar vis dažniau ėmė gesti. Svarbu net ne tai, kad padidėjo skaičius šalių, pasisakančių už Kinijos Liaudies Respublikos pagrįstų teisių atkūrimą Suvienytųjų Nacijų Organizacijoje, nors ir tai yra labai būdingas dalykas. Svarbios reikšmės turi tas faktas, kad dabartinėje sesijoje klausimą dėl Kinijos atstovavimo Suvienytųjų Nacijų Organizacijoje iškėlė Indija, o kai kurios kitos Azijos šalys, nepriklausančios socialistinei stovyklai, griežtai kritikavo JAV ir kitų Vakarų šalių poziciją šiuo klausimu. Ką galėjo priešpastatyti Amerikos delegatas daugelio šalių reikalavimams, kad būtų atkurtos pagrįstos Kinijos Liaudies Respublikos teisės? Tiktai neįtikinamą nurodymą, kad Suvienytųjų Nacijų Organizacija jau yra svarsčiusi šį klausimą.


“Čikagiškio “Draugo” redaktorė taip nubraukydavo, išcenzūruodavo tekstus, kad likdavo tik vieni pliauškalai; į prokomunistinius “Akiračius” negalėjome rašyti”, - sakė Bronius.


Reakcinė spauda kai kuriose šalyse veda taikstymosi kursą fašizmo atžvilgiu, kurio galimybės tiesioginės agresijos užsienio politikos srityje pašalintos. Jau po keturių didžiųjų valstybių vyriausybių deklaracijos dėl Vokietijos nugalėjimo ir aukščiausiosios valdžios pasiėmimo sau paskelbimo, įvyko įvykiai, atkreipusieji į save užsienio spaudos dėmesį.


Drg. N. S. Chruščiovo kalba buvo ne kartą pertraukiama audringais plojimais.


Konstatuota, kad nė vienoje iš mūsų valstybių tautinėms mažumoms neužtenka vienodai jas traktuoti.


Įžymus organizacinis Kirovo talentas, begalinis jo atsidavimas komunizmo reikalui, neišsemiama jo energija ir ryžtingumas kovoje su liaudies priešais įgijo jam karštą meilę ir didelį autoritetą partijos ir visų darbo žmonių eilėse. Tarybiniai žinonės meiliai ir šiltai vadino brangųjį Kirovą „Mironovičium“. X-tame partijos suvažiavime Kirovas buvo išrinktas kandidatu į Centro Komiteto narius, o XI suvažiavime — partijos Centro Komiteto nariu. Nuo 1930 metų Kirovas — VKP(b) CK politbiuro narys, o nuo 1934 m. politbiuro narys, VKP(b) CK sekretorius.


„Kölnische Zeitung“ pažymi, kad bolševizmo agresingumui Vokietijos atžvilgiu uždėtos ribos sudarytose sutartyse, tačiau dabar Vokietija turėjo vėl pareikalauti iš rusų vyriausybės privalomo pasižadėjimo, kad ji laikysis nustatytų ribų.


Tuo kalba su apsaugos vyrais ir baigėsi.


Tačiau per partijų konsultacijas socialdemokratai ir krikščionys demokratai galutinai susipyko.


Teisiamasis Šerkšnas-Laukaitis <…> 1945 m. birželio-spalio mėn. šešias savaites buvo Alytaus apskrityje veikusiame banditų būryje ”Šernas”, o vėliau paskirtas bataliono vado pavaduotoju.


Tautos pažangos frakcijos lyderis E. Klumbys perskaitė pareiškimą. Jame konstatuojama, kad partijų ir judėjimų SUDL-os (Santara „Už demokratinę Lietuvą”) rinkimų konferencijos transliacija per televiziją buvo Seimo rinkimų įstatymo 42 straipsnio pažeidimas, mat rinkimų kampanija prasidės tik rugsėjo 25 dieną. E. Klumbys pasiūlė išklausyti televizijos vadovybę, kodėl tokia išimtis buvo padaryta SUDL-ai.


Tačiau kasmet iš naujo prabylama apie “komunizmo Niurnbergą”.


Korėjos Centrinės telegramų agentūros pranešimu, šiomis dienomis provokacinius pareiškimus taip pat padarė esančių Pietų Korėjoje ir Japonijoje JAV sausumos kariuomenės dalių vadas generolas Uaitas ir Pietų Korėjos armijos štabo viršininkas generolas Li Chiun Kunas. Per interviu su Amerikos agentūros korespondentu Uaitas šmeižikiškai apkaltino korėjiečių-kinų pusę pažeidžiant paliaubų sąlygas ir pareikalavo, kad jo vadovaujama amerikiečių kariuomenė būtų aprūpinta „geriausiais šiuolaikiniais ginklais“. Paskui Uaitą generolas Li Chiun Kunas „Naujųjų metų laiške“, girdamasis, kad lisynmaninė armija „žymiai pakėlė savo kovingumą, papildė apsiginklavimą, atliko šiais metais eilę karinių manevrų“, paragino Pietų Korėjos kareivius ir karininkus traukti į agresyvų „žygi į šiaurę, kad iki 1957 metų kalėdų šalis būtų suvienyta“.


Kanalo, kuris keletą kartų buvo rekonstruojamas, ilgis – 56 kilometrai, iš kurių beveik 40 yra TSRS teritorijoje. Saimos kanalas – pigiausias ir trumpiausias vandens kelias iš giluminių Rytų Suomijos rajonų, kur išvystyta miško pramonė, į Baltijos jūros pakrant


Lapkričio 28-29 dienomis posėdžiavo Lietuvos Sąjūdžio Seimo taryba. Posėdyje priimti du dokumentai: Sąjūdžio Seimo tarybos pareiškimas ir kreipimasis į visuomenę. Eltos išplatintame sąjūdžio Seimo tarybos pareiškime sakoma, kad svarbiausios pralaimėjimo rinkimuose priežastys yra šios:


1926 m. gruodžio 17 d. fašistinis perversmas Lietuvoje nebuvo atsitiktinis reiškinys. Prie jo vedė visa klasių kovos raida Lietuvoje.


Be to, delegacijos ketina prašyti Vakarų valstybių paramos, kad žmogaus teisių organizacijos galėtų apsilankyti Irake.


VLKJS CK kartu su TSRS Žemės ūkio ministerija ir TSRS Tarybinių ūkių ministerija paskelbė Visasąjunginį rajonų komjaunimo organizacijų socialistinį lenktyniavimą ruošiant pašarus. Nugalėtojais bus laikomos rajonų komjaunimo organizacijos, kurios savo aktyviu darbu padės laiku baigti mašinų-traktorių stotyse, tarybiniuose ūkiuose ir kolūkiuose remontuoti šienapiūtės mašinas ir pasiekti pilnutinį jų išnaudojimą; nušienauti visus natūraliųjų šienaujamųjų pievų ir sėtinių žolių plotus; padės kolūkiams ir tarybiniams ūkiams organizuoti labai gerą kukurūzų, šakniavaisių, arbūzinių ir kitų pašarinių kultūrų pasėlių priežiūrą, laiku padės organizuoti visų šiaudų ir pelų stirtavimą; užtikrins masinį komjaunuolių ir jaunimo dalyvavimą statant ir remontuojant silosavimo įrenginius, vykdant siloso raugimo planus.


Pagal Eviano susitarimus turi būti tuojau pat amnestuoti Alžyro patriotai, kurie vargsta Prancūzijos kalėjimuose ir koncentracijos stovyklose; daugiausia per 20 dienų turi būti paleisti nacionalinio išsivadavimo judėjimo dalyviai, kalinami prancūzų stovyklose Alžyre ir pačioje Prancūzijoje. Trumpiausiu laiku Alžyre turi būti visiškai atkurtos asmeninės bei visuomeninės laisvės ir Alžyro nacionalinio išsivadavimo frontui bus leista veikti kaip legaliai politinei organizacijai.


Stebėdamas praslenkančius vaizdus, mačiau kanadiečius laisvus ir laimingus.


Mitingo dalyviai vieningai priėmė rezoliuciją, kurioje griežtai smerkiama Anglijos vyriausybė už tai, kad ji pakvietė Špeidelį į Angliją. „Špeidelis, — sakoma rezoliucijoje, — ištikimai tarnavo Hitleriui ir jo bendrininkams, rengusiems masines žudynes… Mes reikalaujame, kad Anglijos vyriausybė atsimintų apie tas aukas, kurias patyrė anglų tauta kare prieš Špeidelį ir į jį panašius, ir kad išvalytų mūsų Žemę, išsiųsdama Špeidelį ten, iš kur jis atvyko“.


Jei palyginsime paskutinius pereitus metus su užpereitais 1927 m., tai pamatysime, kad paskutiniai metai žymiai skiriasi nuo priešpaskutinių, ypač vidaus politikos srity. Tautinis režimas, padaręs galą neišmintingam partijų sauvaliavimui, paskutiniais metais itin sustiprėjo ir dar daugiau pritarimo rado plačiojoj visuomenėj. Jei pirmais tautinės vyriausybės valdymo metais viduje buvo bandyta daryti visokių žygių prieš naująją valdžią, tai šiais pasibaigusiais metais mūsų kraštui neteko pergyventi nei Pajaujo suokalbio, nei Tauragės pučo, nei Plečkaičio žygių Lietuvoje ir jo kongreso Rygoje, jo derybų su Holówko ir Pilsudskiu, nei, pagaliau, bendros kairiųjų ir dešiniųjų partijų atakos prieš vyriausybę. Vadinasi, vidaus gyvenimo atžvilgiu pereitieji metai buvo daug ramesni. Ramesni ir aiškesni jie ir užsienio politikos srity.


Jį bei Janą Nowaką-Jezioronski, ilgametį “Laisvosios Europos“ redakcijos vadovą (beje, visada širdžiai ginantį ir Lietuvos interesus), lenkai laiko žymiausiais savo tautiečiais Amerikoje.


Ir yra pasirengusi teikti nesavanaudišką paramą.


Nuo pramuštgalviškumo mokinius atitraukia darbas būreliuose, mokyklos dirbtuvėje, įdomi užklasinė veikla.


Jeigu JAV neduos dolerių, teks spausdinti grivinas.


Draugai deputatai! Plane numatoma toliau plėsti mokyklų, bibliotekų, kino įrengimų, vaikų ir gydymo įstaigų tinklą.


Visiškai aišku, kad ginklavimosi varžybos ir tai, jog valstybės išlaiko didelį apsiginklavimą ir dideles ginkluotąsias pajėgas, niekaip negali padėti sukurti pasitikėjimo atmosferą, kuri yra labai reikalinga tarptautiniam įtempimui sumažinti ir susitarimui nusiginklavimo klausimais pasiekti.


Kodėl prof. V. Landsbergis nestojo į Krikščionių demokratų ar kitą jau atsikūrusią partiją?


Maža iniciatyvos rūpintis Tėvynės gynėjais ir jų šeimomis teparodė Trakų apskrities vykdomasis komitetas.


Tautų Sąjunga pažino ir vieną, ir antrą būdą. Pačioj pradžioj bylos 1920 m. ji nustatė provizorinę demarkacijos liniją. Paskiau po Želigovskio aferos ėmė klausimą iš esmės, rekomenduodama p. Hymanso projektą. Tautų Sąjungai nepavykus klausimo išspręsti, ji priėmė nutarimą, kad ji nepripažins tokio klausimo išsprendimo, kuris būtų padarytas be abiejų dalių sutikimo, kurį pripažintų Tautų Sąjunga.


Vakar posėdyje didelę kalbą pasakė JAV atstovas Plimptonas. Jis užtikrino susirinkusius, jog JAV dės visas pastangas, kad taikaus kosminės erdvės naudojimo komitetas dirbtų sėkmingai.


Tuo tarpu daugelyje įstaigų komjaunimo organizacijų jaunimo mokymas apribojamas paskaitomis. Tai, žinoma, gera priemonė ir, mokamai organizavus darbą, duoda gerus vaisius. Tačiau bloga, jog dažnai paskaitos organizuojamos tik todėl, kad galima būtų atsiskaityti, padidinti „priemonių“ skaičių.


Kinijos – Pakistano draugystės stiprinimas ir vystymas, rašo baigdamas „Ženminžibao“, be abejo prisidės prie abiejų šalių klestėjimo ir taikos Azijoje stiprinimo.


Taip buvo todėl, kad visų gerbiamos konservatorių partijos ultradešiniesiems paskelbė tarsi karantiną ir nepalaikė su Nacionaliniu frontu jokių ryšių.


Todėl ir dabartinėje Vokietijoje vienus rinkėjus (vakarinėje šalies dalyje) toks plakatas gąsdina, kitus, kartais ir visą amžių kvėpavusius komunizmo nuodais, patraukia.


Daugelis ministrų komiteto dalyvių, jeigu ne visi, pabrėžė savo kalbose, kad reikia pašalinti karą, sunaikinti kariavimo priemones.


Abi jos turi, mūsų nuomone, vadintis Puškino vardu.


Šiaip ar taip, ji dar kartą įrodė, kad keli milijonai dolerių jai svarbiau negu ilgalaikės bendradarbiavimo su Vakarais perspektyvos.


Komunistų partija, tarybine liaudis, suprantama, didžiuojasi, kad mūsų šalyje auga darbštus, nuostabus jaunimas. Tačiau dar pasitaiko jaunuolių, nemokančių branginti didžiu revoliucinių iškovojimų. Štai kodėl reikia suprasti, kokia buvo mūsų šalis anksčiau ir kokia ji tapo tarybiniu laikotarpiu, kaip gyveno bo žmonės seniau ir kaip jie gyvena dabar. Atsiminkite ir vertinkite savo vyresniųjų brolių ir tėvų darbą bei žygdarbius. Saugokite ir gausinkite didį lenininį palikimą! (Plojimai). Jis neįkainojamas, jis jūsų, jūs jo šeimininkai. (Audringi plojimai).


Maskvoje aukščiausi Rusijos generolai demonstratyviai atvyko į Jugoslavijos pasiuntinybėje surengtą priėmimą armijos dienos proga.


Jie net - ištyrinėję žurnalistų pažymėjimus - sutinka kalbėtis.


Tuo tarpu laisvoji spauda akivaizdžiai gina verslo laisvę, konkurenciją, tyrinėja rinkos įvedimo, demokratijos, viešumo problemas. Tuo E. Krukauskienė galėtų, jeigu norėtų, įsitikinti, įsigilinusi i publikacijų turinį ir suskaičiavusi „prasminius vienetus“.