“Taip sunkiai pasiekti kompromisai buvo sunaikinti”, - sakė Sergejevas.


“Nereikia turėti iliuzijų, - su liūdna ironija pasakoja Piteris Aiginas.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Mano kolegos ir aš reiškiame viltį, kad Jungtinių Amerikos Valstybių Vyriausybė ir Jūs asmeniškai, ponas Prezidente, kuo atidžiausiai apsvarstysite pridedamą Tarybinės Vyriausybės gegužės 14 dienos Pareiškimą nusiginklavimo klausimu ir, savo ruožtu, įnešite prideramą indėlį į ginklavimosi varžybų nutraukimą, į tolesnį tarptautinio įtempimo mažinimą ir visuotinės taikos stiprinimą.


Apklausos duomenimis, trys ketvirtadaliai Estijoje gyvenančių rusų mano esą religingi arba tikintys.


Tačiau Rusijos parlamentas niekaip negali atsikratyti vyresniojo brolio komplekso.


Ką gi mes vadiname mūsų šalyje inteligentais? Tame pačiame VKP(b) CK nutarime sakoma: „Visi mūsų kadrai sudaro milžinišką tarybinės inteligentijos armiją. Tarybinė inteligentija visomis savo šaknimis surišta su darbininkų klase ir valstietija. Tai yra visiškai nauja inteligentija, į kurią panašios nėra nei vienoje pasaulio šalyje“.


Meistras paėmė jam už rankos. Metaliniais laiptais jie pakilo prie auksčiausio valdymo pulto. Iš čia buvo dar įdomiau žiūrėti, kaip rangosi ugnies gyvatės. Kažkas palietė Guan-teno petį:


Visų dalių pristatymas, jeigu mes kas parą pasiųsime ne mažiau kaip tris sudėtines raketas, pareikalaus maždaug metų.


Kas gimdo karus? P. Voldemaras nurodo dar į vieną problemą, kuri esanti labai svarbi taikos reikalui.


LTSR Revoliucijos muziejus Cia įsikūrusioje apylinkėje Nr. 49, dar prieš šešias susirinko daug rinkėjų.


Pareiškime, kurį paskelbė Omano atstovybė Kaire, nurodyta, kad „Omane vykstantis išsivadavimo karas yra Omano liaudies kova prieš agresyvųjį imperializmą. Tai — Omano liaudies kova už laisvę ir nepriklausomybę, prieš Anglijos imperializmo mėginimus kištis į Omano vidaus reikalus ir prieš siekimą pavergti Omano liaudį”. Omano atstovas Kaire Harsis pareiškė, kad Omano nepriklausomybė buvo Anglijos pripažinta ir įtvirtinta Anglijos vyriausybės atstovo pasirašytoje sutartyje. Tačiau po to, kai 1955 metais buvo paskelbta, kad Omane rasti dideli naftos telkiniai, Anglijos kariuomenė, pažeisdama esamą sutartį įsibrovė į Omaną. Omano liaudis stojo savo nepriklausomybės ginti, ir toji kova vyksta iki šiol.


— „Vilniaus Rytojus“ rašo, kad dar nepaaiškėjo, kas bus naujas Vilniaus vaivada. Tuo tarpu labiausiai minimos Balstogės vaivados ir Vilniaus vice vaivados maj. Kirtiklio kandidatūros. E. „Vilniaus Rytojus“, pranešdamas apie Holuvkos išstojimą iš lenkų užsienių reikalų ministerijos, pažymi, kad, jam pradėjus šeimininkauti tos ministerijos Rytų departamente, įvyko plečkaitininkų „kongresas“ Rygoj, Vilniaus lietuviai neteko mokytojų seminarijos, apie 50 mokyklų uždaryta ir daugeliui veikėjų 1927 m, reikėjo pabūti Lukiškio kalėjime. Dėl jo pasitraukimo, esą, ne vienas Vilniaus endekas nuliūs.


Todėl Kremliaus svajonės apie naują Maskvos, Kijevo ir Varšuvos trikampį veikiausiai yra nerealios.


Ambasadorius toliau pranešė, kad 225 japonų tautybės asmenys ir 146 korėjiečių tautybės jų šeimų nariai pareiškė norą išvykti į Japoniją, ir pareiškė, kad jeigu Japonijos valdžios organai sutinka priimti šiuos asmenis, tai jie bus repatrijuoti į Japoniją tokiu metu, kuris bus suderintas tarp pusių. I. F. Tevosianas taip pat pažymėjo, kad pagal surinktas žinias Japonijos pateikti duomenys apie japonų tautybės asmenis, gyvenančius TSRS teritorijoje, neatitinka tikrosios reikalų padėties. Konkrečiai, ambasadorius nurodė, kad 139 žmonės iš sąrašuose nurodytųjų buvo repatrijuoti anksčiau.


Tarybų valstybėje, kur visą ūkinį gyvenimą nusako ir nukreipia valstybinis liaudies ūkio planas, siekiąs visuomeninio turto padidėjimo, nuolatinio materialinio ir kultūrinio darbo žmonių lygio pakėlimo bei ekonominės ir karinės TSRS galios sustiprinimo, inteligentija užima ypatingą vietą.


Kaip jūs, brangūs draugai, tiksliau, visi mes drauge, didžiuotumėmės jūsų jaunumu, bet gyvenimas bėga, ateis laikas, kai jūs pradžioje būsite tėveliai (daugelis jūsų jau dabar tėveliai), o vėliau ir seneliai. O dar vėliau teks ir apsižvalgyti: ką aš palieku žemeje?


Motyvas: ”nesant tolesnio panaudojimo galimybių”.


— Atvykusius pirmiausia siunčiame į dezinfekcijos kamerą ir pirtį, — aiškina pulk. Kurpas. — Po to — į bendrąjį skyrių, kur jiems dalinami konservai, duona ir kiti maisto produktai. Į punktą kasdien atvyksta apie 100 žmonių. Nuo kovo mėnesio punktą perėjo keli tūkstančiai. Tame tarpe su arkliais atvažiavo apie 1500 šeimų. Po dešimties dienų juos siunčiame į savo namus arba leidžiame apsigyventi tenai, kur jie patys pareiškia savo norą įsikurti. Daugelis vyksta į Klaipėdos kraštą.


Visa tarybinė liaudis aktyviai ruošiasi rinkimams į TSRS Aukščiausiąją Tarybą. Rinkimų diena — visos liaudies šventė. Šią istorinę dieną daugiatautinės Tarybų Sąjungos žmonės sutiks garbingai, kaip didvyriai — nugalėtojai.


Pendžabo, Andchros, Asamo ir Madchja Pradešo valstijose Indijos nacionalinio kongreso partija užsitikrino absoliutinę daugumą įstatymų leidžiamuosiuose susirinkimuose. Komunistų partija didžiausią laimėjimą pasiekė rinkimuose į Keralos valstijos įstatymų leidžiamąjį susirinkimą, kur ji iki šios dienos iškovojo 27 vietas. Indijos nacionalinis kongresas šios valstijos istatymų leidžiamajame susirinkime gavo 20 vietų.


Atsakydamas į prašymą papasakoti, kokios yra galimybės, kad Amerikos kariuomenė būtų palaipsniui išvedama iš Europos, Kenedis pareiškė, kad šiuo metu tai tikrai neįvykdoma, bent tol, „kol mes aiškiai neįsivaizduosime, kokia bus tolesnė padėtis Berlyne”.


1941 metais Jonas Paulavičius dirbo Kauno geležinkelių dirbtuvėse stalium. Čia jis buvo vietos komiteto narys ir pasireiškė, kaip sąmoningas, veiklus tarybinis aktyvistas. Dar kapitalistinės Lietuvos laikais Paulavičiaus namuose susitikdavo vadovaują partijos veikėjai, čia dažnai įvykdavo Kauno apskrities partijos komiteto posėdžiai. Nors jis pats ir nebuvo partijos nariu, tačiau politiškai susipratusi buvo ir jo žmona Antanina, kuri visą laiką aktyviai rėmė savo vyro kovą ir darbus.


Baigdamas Maksas Reimanas pabrėžė, kad uždavinys dabar yra sustiprinti komunistų ir socialdemokratų bendradarbiavimą, kuriam buvo padaryta pradžia rinkiminės kampanijos metu.


Vakar rytą gavom tokią mūsų specialaus Ženevos korespondento telegramą: Trečiadienį prieš piet ir po piet T. S-gos tarybos viešam posėdy buvo svarstytas lietuvių lenkų derybų klausimas ir „ukrainiečių“ skundas prieš Lietuvą dėl žemės. Pranešėjas lietuvių lenkų klausimu olandų užsienių reikalų ministeris Bloklandas savo trumpam raporte pareiškė pasigailėjimo, kad ligšiol lietuvių lenkų derybose nebuvę prieita jokių rezultatų. Prof. Voldemaras dėl Bloklando pranešimo pareiškė, kad tas pranešimas remiasi tiktai lenkų patiektais argumentais ir todėl esąs vienašališkas. Lietuva neturi noro derybas vilkinti ir vengti susitarimo. Atvirkščiai, iš lenkų pusės geros valios nematyti. Lenkai tebelaiko ginkluotas bandas prieš Lietuvą. Lietuvoj esą suimti ginkluoti lenkų palaikomų gaujų dalyviai. T. S-ga galinti pati tuo įsitikinti, pasiųsdama komisiją.


Tokia valdymo forma suteiks dideles teises respublikų, kraštų ir sričių tarybinėms, partinėms, ūkinėms ir profsąjunginėms organizacijoms, padidins jų atsakomybę už ekonomikos vystymą, įgalins dar labiau įjungti į vadovavimą ūkinei statybai plačiąsias darbo žmonių mases.


Reakcingieji Lietuvos buržuazijos sluoksniai, vadovaujami A. Smetonos, A. Voldemaro, M. Krupavičiaus ir kitų, seniai ruošėsi įvykdyti fašistinį perversmą Lietuvoje ir paminti po kojų buržuazinės demokratijos laisves. Reakcingosioms krikščionių demokratų ir tautininkų partijoms fašistinis perversmas buvo reikalingas revoliucinio darbininkų judėjimo sutriuškinimui, tolesniam liaudies masių išnaudojimo didinimui.


Tarybų Sąjungos vyriausybė tikisi, kad jos pasiūlymai dėl griežtos tarptautinės kontrolės bus iš esmės priimtini visiems, kas nuoširdžiai nori išspręsti nusiginklavimo problemą. TSRS vyriausybė taip pat pažymi, kad ji kuo atidžiausiai išnagrinės kitus pasiūlymus dėl kontrolės priemonių ir formų, jeigu jie bus pateikti derybų metu. Tarybų Sąjungos vyriausybė yra pasiruošusi priimti bet kuriuos Vakarų valstybių pasiūlymus dėl nusiginklavimo kontrolės, jeigu šios valstybės priims Tarybų Sąjungos pasiūlymus dėl visuotinio ir visiško nusiginklavimo.


Ypatingosios valstybinės komisijos pranešime apie hitlerinių grobikų nusikaltimus Lietuvoje skaitome: „1944 metų birželio 3 d. į Pirčiupio kaimą, Trakų aps., įsibrovė hitlerininkai; apsupę kaimą, jie smarkiai jį apiplėšė, o po to, suvarę visus vyrus į vienus namus, o moteris ir vaikus į kitus tris namus, tuos namus padegė. Mėginusius ištrūkti ir pabėgti fašistiniai išgamos gaudė ir vėl metė į degančius namus. Taip buvo sudeginti visi kaimo gyventojai — 119 žmonių, jų tarpe 21 vyras, 29 moterys ir 69 vaikai”.


Toliau kreipimesi, kurį pasirašo Piliečių chartijos tarybos pirmininkas Vytautas Kubilius bei sekretorius Eugenijus Ignatavičius, teigiama.


Naujas Sovietų Rusijos atstovas Lietuvai p. Karskis savo kredencialų įteikimo proga pasakė šitokio turinio kalbą:


Rytoj Kaire turėjęs įvykti arabų šalių užsienio reikalų ministrų pasitarimas atidėtas iki sausio 24 d., vakar Egipto sostinėje paskelbė Arabų lygos generalinis sekretorius Esmatas Abdelis Megidas.


Tiesa, kai kuriose mokyklose darbinis moksleivių auklėjimas yra neblogai sutvarkytas. Pavyzdžiui, Alytaus I vidurinės mokyklos mokiniai patys remontavo mokyklą, mergaitės atliko praktiką siuvimo artelėje „Pirmyn“, keletas mokinių prie kultūros namų išmoko kinomechaniko specialybės. Inturkės vidurinės mokyklos mokiniai vasaros atostogų metu talkininkavo kolūkiui statant tipinę karvidę. Radviliškio rajono Šiaulėnų vidurinėje mokykloje dirbo traktorininkų ir žemės ūkio mašinų būreliai. Yra ir daugiau tokių pavyzdžių.


Tada jis buvo užsienio reikalų ministras.


Autoriaus nuomone, tiktai panašus Grenzregulierung ir interesuojąs vokiečius.


1993 m. laikraštis “Zamkovaja gora” išspausdino mano žurnalistinį tyrimą, kuriame teigia, kad afera vyko su JAV ir veikiausiai Ukrainos specialiųjų tarnybų žinia.


Kaltinimo pusės parodymai dažnai prieštarauja. Pav., teisme paaiškėjo, kad vienas provokatorius Burinas policijai „nušviesdavo“ ,,Hromados“ veikimą dar 1925 metais, tuo tarpu kai „Hromada“ įsikūrė tik 1926 m. Taraškevičius per procesą klausia kaltinimo liudininką policijos komisarą Josinskį, iš kur jis žino kad ,,Hromadai“ vadovavusi komunistų partija. Šis pasiremia kažkokiais „informatoriais“, bet vardų jų nenurodo, nes neturįs „genialinės atminties“. Vienas kaltinamųjų ūkininkų į tai pareiškė, kad jis, kaipo prisiekęs posėdininkas, pasiruošęs patvirtinti, kad Jasinskis, grasindamas kalėjimu, reikalavo iš jo prisipažinti, kad komunistų partija ir „Hromada“ – vienas ir tas pats. ,,Plepiui“ teismo pirmininkas tuoj atėmė balsą.


Baltijos šalių užsienio reikalų ministrai ir JAV valstybės sekretorės pavaduotojas Strobe’as Talbottas per pirmajį JAV ir Baltijos šalių partnerystės komisijos posėdį Rygoje pasirašė pirmą bendrą komunikatą apie tolesnį bendradarbiavimą politikos, ekonomikos ir gynybos srityse.


Leopoldvilyje paskelbta, kaip praneša Reuterio agentūros korespondentas, kad SNO kariuomenė šiandien vėl pradėjo pulti iš Kamino karinės bazės ir užėmė Kamino miestą. Kartu ji užėmė du geležinkelio tiltus šiame rajone.


Esu dar labiau įsitikinęs, kad ne tik būtina tą daryti, bet ir buvo galima padaryti anksčiau.


Antras yra Bžezinskio scenarijus apie Rusijos subyrėjimą į nykštukines satelitines valstybes.


Tegyvuoja mūsų išvaduotoja didvyriškoji Raudonoji Armija!


Kursko srities Kalinovkos kaimo kolūkis pernai gavo po 76 centnerius skerdienos šimtui hektarų ariamos žemės ir po 17 centnerių šimtui hektarų kitų naudmenų. Šiemet kolūkis pagamins po 91 centnerį mėsos šimtui hektarų ariamos žemės ir po 19 centnerių šimtui hektarų kitų naudmenų. Šimtui hektarų žemės pernai buvo pagaminta 527 centneriai pieno. Šiemet kolūkis pagamins 575 centnerius pieno šimtui hektarų žemės naudmenų.


Atiduodamos visas savo jėgas Tėvynės gynimui, moterys garbingai atlieka savo šventąsias — motinos pareigas, auklėdamos priaugančią kartą, kad ji būtų ištikima Tėvynei, mylėtų mokslą ir darbą. Didele pagarba mūsų šalyje apgaubtos moterys — motinos, auginančios bei auklėjančios narsius karius, šalies gynėjus. Nepaisant karo sunkumų, partija ir vyriausybė nuolat rūpinasi moterimis — motinomis. Karo metu daugiavaikių motinų pašalpoms tarybinė vyriausybė išleido daugiau kaip 3,5 milijardo rublių. Žymiai išplėstas vaikų įstaigų tinklas, pagerintas moterų bei vaikų medicinos ir buities aptarnavimas.


Vilniaus miesto gatvių apšvietimo kontoros pirminės komjaunimo organizacijos sekretorius


Lenkų oficiozinė spauda po Lugano vėl atnaujino savo aštrius puolimus mūsų vyriausybės. Dabar puolama vyriausybė dėl tariamosios provokiškosios politikos. Visi laikraščiai, kaip susitarę, keletą dienų pagret komentuoja Rygos ,,Pehdeja Brihdi“ paleistą straipsnį apie mūsų prekybos sutartį su Vokietija ir šaukia, kad tai esąs Lietuvos įsikorporavimas į Vokietiją, nepriklausomybės galas ir t.t.


Ir kai prieš ketverius metus vokiškieji grobikai klastingai užpuolė mūsų šalį, rusų tauta, kaip vadovaujanti Tarybų Sąjungos jėga visų mūsų šalies tautų tarpe, vėl pasirodė savo uždavinių aukštumoje ir pelnė didžiajame Tėvynės kare visuotinį pripažinimą. Rusų tauta sutelkė visas kitas tarybines tautas po pergalingąja Lenino – Stalino vėliava kovai prieš įsiveržėlius fašistus. Ji davė tarybinei liaudžiai garsiuosius Tėvynės karo meto karvedžius – Maršalą Žukovą, su kurio vardu susijęs didvyriškasis Maskvos gynimas, Leningrado gynyba, draugiškosios Lenkijos sostinės Varšuvos išvadavimas, kurio kariuomenė iškėlė pergalės vėliavą Berlyne; Maršalą Konevą – Ukrainos mūšių didvyrį, Pragos išvaduotoją, kurio kariuomenė drauge su Maršalo Žukovo kariuomene įsiveržė į Berlyną; Maršalą Rokosovskį – Stalingrado mūšio didvyrį, karvedị, vadovavusį operacijoms Baltarusijoje, išvijusį vokiečius iš Dancigo ir Štetino; Maršalus Govorovą, Malinovskį, Tolbuchiną ir kitus, kurių vadovaujamos armijos išvadavo iš priešo jungo tarybines žemes ir atnešė laisvę eilei Europos tautų.


Komjaunimas — Komunistų partijos kūdikis ir ištikimas pagalbininkas. Tegu pasirengimas rinkimams dar kartą parodo, kad tu esi vertas kilnaus VLKJS nario vardo, kad visas tavo gyvenimas paskirtas partijos reikalui, jos keliamų uždavinių įgyvendinimui.


Po dviejų dienų įvyko didelė ir gyva spaudos konferencija, kurios įrašo, deja, neturiu. Dar po savaitės padėtis jau buvo kitokia: mano dramatiška prognozė dėl Lietuvai iškilusios grėsmės išsipildė, po kruvinųjų sausio dienų prasidėjo chroniška politinė depresija, užtrukusi iki rugpjūčio pučo.


Dabar mokyklose vartojama anglų kalba arba Kantono tarmės ir anglų kalbos mišinys.


Derybos nebaigtos. P. Voldemaras pažymi, kad p. Blokiando raportas negalėjo duoti tikros derybų padėties vaizdo, kadangi ir pačios derybos nėra baigtos. Mums išrodė, kad ministeris pirmininkas norėjo pasakyti, kad ir apsivylimas p. Bloklandu, kurį jis pareiškia raporte, yra kiek ankstybas. Lietuvos delegacija nėra pasiuntusi Tautų Sąjungai jokio dokumento dėl komisijų darbų, nes ji mano, kad tiktai konferencijos plenumo rezultatai yra abiems šalims privalomi. Savo keliu p. Voldemaras konstatavo, kad eilę dokumentų, kuriais abi delegacijos yra pasimainę, lenkų vyriausybė irgi nesiteikė pateikti Tautų Sąjungai.


Agresyvių planų ruošimas ir jų realizavimas nuolat kursto militarizmą Jungtinėse Valstybėse ir duoda didžiulius pelnus karinės pramonės monopolijoms. Amerikos laikraščių pranešimu, per 18 mėnesių – nuo 1955 metų sausio mėnesio iki 1956 metų liepos mėnesio – į 100 Amerikos kompanijų ir jų dukterinių firmų, gavusių didžiausius karinius užsakymus, kasas perėjo 81,5 milijardo dolerių. Šių kompanijų sąrašo pirmoje vietoje yra milžiniškas aštunkojis – „Dženeral Motors”, gavęs užsakymą už 7 milijardus dolerių.


Mūsų respublikoje, LLKJS CK pakviesti, visą savaitę viešėjo Tarybų Ukrainos jaunimo atstovai. Jie lankėsi Vilniuje, Kaune, Šiauliuose, daug ką įdomaus ir jaudinančio papasakojo apie Tarybų Ukrainą. Tarybų Lietuvos jaunimas sužinojo daug įdomaus ir pamokančio. Ukrainos komjaunimas deda visas pastangas dar labiau sustiprinti ekonominę respublikos galią, papuošti ją naujomis šachtomis, naujomis alėjomis ir sodais. Neseniai Ukrainos LKJS CK Plenumas priėmė nutarimą papuošti respublikos miestus ir kaimus sodais. Komjaunuoliai, jaunimas į tai karštai atsiliepė, ir jau dabar kiekvienos įmonės, kolūkio, mokyklos jaunimas, moksleiviai konkrečiai planuoja, kokias alėjas, parkus, sodus užveisti. Su ypatingu pakilimu Ukrainos jaunimas vyksta į naujai statomas 35 anglies šachtas. Jos turės per metus duoti 6 milijonus t anglies. Tai daugiau negu pagamina visa Austrijos anglies pramonė. Šiuo metu į šachtų statybas išvyko jau 12.000 jaunuolių. Kauno studentai, Šiaulių darbininkai, „Raudonosios vėliavos” kolūkio kolūkiečiai su pasigėrėjimu klausėsi puikių ukrainiečių liaudies dainų, kurias susitikimų metu atliko Liubovj Knorozok, Kijevo Čaikovskio vardo konservartorijos studentė. Gal ne vienas pagalvojo, kad jos, kaip dainininkės, kelias paprastas: muzikos mokykla, konservatorija… Ne, Liuba, kaip draugai ją vadina, perėjo jau didelį, sudėtingą kelio gabalą. Ji — paprasto darbininko duktė, mėgo dainą nuo mažens. Liuba aktyviai dalyvavo geležinkelininkų klubo saviveikliniame darbe, dažnai pasirodydavo įvairių apžiūrų metu. Jos gabumai buvo pastebėti, ji buvo pasiųsta į konservatoriją.


Drauge su J. Sadonyte ir su sakytomis fotografijomis Bartnikui pavykę sugrįžti į Vilnių pas jį siuntusį lenkų VI-os brigados poručniką. Poručnikas tačiau buvęs nepatenkintas. Pareiškęs, girdi, ir fotografijos esančios nevertingos ir atvestoji Sadonytė niekam netinkanti… Išpeikęs, poručnikas ir vėl pagąsdinęs Bartniką grąžinti oficijaliai lietuviams. Bartnikas maldavęs pasigailėti. Poručnikas tada pastatęs Bartnikui sąlygą nuvykti dar kartą slaptai į mūsų pusę, susipažinti su mūsų karininkais ir atgabenti slaptų žinių apie mūsų kariuomenę. Bartnikui sutikus, šis gavęs iš poručniko ir 19 dolerių šiai kelionei.


Jų manymu, Rusija ateityje liks izoliuota saugumo prasme.


,,Proecepta juris sunt: honeste vivere, alterum non faedere, suum cui que tribuere“...


Ar ji leis savo kaimynėms būti laisvoms, ar mėgins suardyti jų planus?


Naują tarptautinio pasipiktinimo bangą ketvirtadienį sukėlė Baltarusijos užsienio reikalų ministro pavaduotojas Vladimiras Gerasimovičius, pareiškęs, kad JAV, Vokietija ir Prancūzija po derybų su Baltarusijos valdžios atstovais sutikusios nedelsiant palikti savo rezidencijas.


Kosovo albanų vadovas Rugova jau seniai siekia, kad Kosove būtų tarptautiniai stebėtojai.


- TSKP CK rugsėjo Plenume, – sako N. S. Chruščiovas, – buvo iškeltas uždavinys turėti Simtui hektarų ariamosios žemės, pievų ir ganyklų 20 galvijų, iš jų 10 karvių, gauti šimtui hektarų žemės ūkio naudmenų 27 centnerius mėsos (skerdžiamo Svorio), pieno – 260 centnerių, padidinti vidutinį pieno primelžimą iš vienos karvės iki 2.500-2.600 kilogramų. Tai - visoje šalyje. Tačiau ar galima manyti, kad pagal šiuos vidutinius skaičius turi lygiuotis visi Tarybų Sąjungos rajonai? Ne, negalima. Man atrodo, kubaniečiai gali įsižeisti, jeigu jie bus orientuojami pagal tokias užduotis. Matyti, įsižeis už tokias užduotis rostoviečiai, stavropoliečiai, ukrainiečiai ir daugelis kitų. Negalima lygiuotis pagal vidutinius skaičius. Jūs turite geresnes žemes, prityrusius kadrus, daug technikos, aukštą žemdirbystės kulturą. Todėl jūs turite parodyti savo galimybes ir mažiausiai du-tris kartus viršyti vidutinius rodiklius.


Šventės iškilmės šiandien įvyko Sofijoje, istorinėje „Rugsėjo devintosios“ vardo aikštėje. Susirinkusieji šiltai sutiko pasirodžiusius Georgijaus Dimitrovo mauzoliejaus tribūnoje Bulgarijos Liaudies Respublikos vadovus, taip pat TSKP partinių darbuotojų delegacijos vadovą, TSKP CK Prezidiumo narį, TSKP CK Biuro Rusijos Federacijai pirmininko pirmąjį pavaduotoja A. Kirilenką.


Iš pradžių ministerija prognozavo, jog valstybės kreditais norės pasinaudoti apie 90100 tūkst. studentų.


Rusai Baltijos valstybėse tikrai veikia.


Nemažai apklaustųjų (apie 14 proc.) pareiškė, kad nenori rinkti prezidento iš sociologų pasiūlytų kandidatų (buvo siūlomi Ajackovas, Černomyrdinas, Javlinskis, Jelcinas, Kirijenka, Lebedis, Lukašenka, Lužkovas, Nemcovas, Ziuganovas ir Žirinovskis).


Tarptautinė plėtros agentūra (AID) - JAV vyriausybinė organizacija - kasmet suteikia 7,2 milijardo JAV dolerių humanitarinę pagalbą daugiau kaip 80-čiai šalių. K. Adelman, organizacijoje dirbanti daugiau kaip dešimt metų, koordinuoja JAV užsienio pagalbos programas Centrinei ir Rytų Europai, Artimiesiems Rytams ir Kambodžai.


Pareiškėjo paaiškinimai yra nuoseklūs, vienodi ir neprieštarauja visuotinai žinomiems faktams” (kalba netaisyta).


Kada atsiras daugiau ryšių, tai galima bus ir prie stambesnių klausimų prieiti: saugumo, diplomatinių santykių, teritorialio ginčo...


Argi Miloševičius galėtų tikėtis iš Tarptautinio valiutos fondo penkiolikos milijardų dolerių?


Čili valstybėj susektas komunistų sąmokslas prieš vyriausybę. Suimta 40 žmonių, jų tarpe buvusiojo Čili prezidento Alessandri sūnus. Organizacija susekta, suradus Alessandri ir buv. higienos ministerio (abudu dabartiniu laiku yra Europoj) instrukcijas.


Tad Lietuvos gynybinis pajėgumas yra pirmaeilės svarbos dalykas.


Mašinų gamybos ir laivų statybos pramonės braižytojų profsąjungos atstovas Foresteris pabrėžė, kad visų šalių darbininkai turi daug bendrų interesų. Jis, tarp kitko, priminė, kad TSRS ir Didžiosios Britanijos vyriausybės pasiekė susitarimą vystyti kontaktus ir kultūrinius mainus. Su pasitenkinimu pažymėjęs, jog šie mainai plečiasi,  Foresteris pareiškė apgailestavimą dėl kontaktų nebuvimo tarp profsąjunginio judėjimo vadovaujančių organų ir išreiškė viltį, kad tarptautinis darbo žmonių solidarumas bus sustiprintas.


Aišku, šie žmonės, perėję kryžiaus kelius, gyvena ne Kauno pilaitėse.


Žydai kol kas neapsisprendė, ką daryti su Izraelio valstybėje gyvenančiais 2,5 mln. arabų: juos asimiliuoti ar nuo jų atsiskirti.


Be jos - katastrofa, nes valstybė negali surinkti mokesčių.


1992 m. lapkričio 30 d. ministras pirmininkas A.Abišala pasiuntė Seimui tvirtinti Genocido tyrimo centro nuostatų projektą. Seimo juridinis skyrius, patikrinęs projektą, nustatė, kad Vyriausybė, pateikdama šį nuostatų projektą, pažeidė Konstitucijos 67-ąjį straipsnį. „Nuostatai parengti padrikai (…), daugelis punktų nekonkretūs”, - rašoma juridinio skyriaus išvadose. Skyrius siūlo nuostatų projektą „grąžinti Vyriausybei tinkamai parengti”. Beje, projekte nenurodytos jo rengėjų pavardės.


Nors žinių dėl lenkų komisijos sudėties dar nėra gauta, tačiau spėjama, jog ji būsianti to pat sąstato.


Neatpasakojant tolimesnių straipsnyj pareikštų minčių, jau ir iš to, kas pasakyta, matyti ko verti tie „samprotavimai“ ir išvados aiškios.


Informacijų agentūrų korespondentų pranešimu iš Buenos Aireso, Alsina išskrido į Kordobą, kur pareiškė atsisakąs atsistatydinti. Pranešimuose pažymima, kad Alsina ir jo šalininkai mėgino įvykdyti šalyje valstybės perversmą.


Šešių nacistinių nusikaltėlių procesas dar kartą patvirtina, kokio pavojingo pobūdžio yra Bonos ir Vakarų Berlyno valdžios politinis kursas.


Kautynių dėl Maskvos dienomis, sunkiausiomis mūsų Tėvynės gynimo dienomis, didžioji tarybinio karvedžio išmintis susiliejo su jo didvyriškumu, su nepaprastu jo narsumu. Narsumu ir drąsa, kurie remiasi gilia moksline padėties analize, pasižymėjo strateginis draugo Stalino planas, numatęs vokiečių armijų sutriuškinimą prie mūsų Tėvynės sostinės — Maskvos vartų. Čia, Maskvoje, visą laiką buvo Stalinas, apsuptas galingosios savo šlovingųjų bendražygių kohortos. Čia, prie Maskvos, išlaikė tada savo pirmąjį egzaminą išgarsėję Stalino mokyklos karvedžiai.


Lietuvos Komunistų partijos vadovaujama lietuvių liaudies ko va prieš savo išnaudotojus - fašistus kasmet davė vis labiau apčiuopiamus rezultatus, prakaldavo naujus plyšius nestipriame durtuvais ir šautuvais fašistų sukurtame pastate. Kartu su visais darbo žmonėmis dar labiau suaktyvino savo veiklą ir studentai revoliucionieriai. Komunistai, komjaunuoliai stiprino politinį aiškinamąjį darbą studentų tarpe, ragino dalyvauti visaliaudinėje kovoje prieš fašistinę diktatūrą.


Tradicinis slavofilų priekaištas savo priešininkams - kaltinimas žydiška kilme arba priklausymu kitai, ne stačiatikių, konfesijai.


Nusiginklavimo klausimo istorija yra labai liūdna. Vilsonas savo garsiuose 14 punktuose, kuriuos santarvė buvo pasiėmusi, kaipo savo taikos programą, ketvirtam punkte sako, kad visos valstybės turi visiškai nusiginkluoti ir palikti tiktai tiek ginkluotų pajėgų, kiek jų būtinai reikalinga vidaus tvarkai išlaikyti. Tačiau karą laimėjusi santarvė tuojau pakeitė liniją. Tiesa, Versalio traktato VIII daly, kur kalbama apie Vokietijos nusiginklavimą, santarvė pasižada vėliau irgi nusiginkluoti. Bet T. Sąjungos pakte VIII straipsny sakoma, kad ginklavimąsi, esą, reikia sumažinti ligi minimumo, koks yra reikalingas tautos saugumui ir tarptautinėms obligacijoms atlikti. Šitas nuostatas visiškai panaikino Vilsono 4 punktą ir grąžino senąjį ginklavimąsi, nes juk ir seniau kiekviena valstybė ginklavosi tik tiek, kiek to reikalavo jos tarptautinis saugumas“. Tačiau Tautų Sąjunga nesiliovė kėlusi nusiginklavimo problemos. Jau seniai buvo nutarta sušaukti visuotiną nusiginklavimo konferenciją. Konferencijai paruošti medžiagą buvo sudaryta paruošiamoji komisija. Ji išskyrė iš savo tarpo pakomisiją saugumo klausimui ištirti, nes nusiginklavimo klausimas daugiausia užkliūdavo už saugumo klausimo. Prancūzai ir su jais daug kitų valstybių sako: „Gerai, mes nusiginkluosim, bet kas mums patikrins saugumą“. Nuginkluotos valstybės, kaip Vokietija, Prancūzijos tezei priešpastatė savo tezę: ,,Visi nusiginkluokim ir tuo pačiu saugumas bus patikrintas“. Tačiau kadangi nuginkluotų valstybių yra labai nedaug (Vokietija, Austrija Vengrija ir Bulgarija), tai vokiečių tezė pasisekimo turėti negalėjo.


— Man ir dabar dar sunku kalbėti apie tą laiką, kurį mes išgyvenome Hamburge… Netgi tas žodis „išgyvenome“ čia netinka … Tiksliau bus — iškentėm. Kai priartėjo frontas, mes, ilgiau nebegalėdami laukti išgelbėjimo dienos ir norėdami greičiau ją priartinti, keliese pabėgome iš Hamburgo stovyklos, tikėdamiesi pasiekti Raudonąją Armiją. Bet ir vėl… Kistrau miestelyje mus areštavo vokiečių policija ir pasodino kalėjiman. Teko dar 11 dienų čia iškęsti, kol atėjo išvadavimas. Tos paskutiniosios dienos buvo ypač sunkios… Žinome, kad čia pat, už keliolikos kilometrų nuo mūsų žmonės jau laisvi, jau vėl pradeda dirbti, kurti naują laisvą gyvenimą, o mes tūnome už mūro sienų, badu marinami ir visaip sužvėrėjusių fašistų kankinami. — Jei mums galas, tai tegu ir jums būna galas, — sakydavo jie ir, tikrai darė viską, kad mums tą galą priartintų… Žmonės krito kaip musės. Bet.. atėjo gegužės trečioji… Diena, kurios aš niekada nepamiršiu!


Atėjus jo pensiniam amžiui, logiškai jam reikėtų įskaityti darbą Afganistano žmonių žudynėse.


Paskutinis vakarykščio posėdžio akordas - incidentas, iš tiesų dar sykį parodęs, kad šis Parlamentas turi kuo greičiausiai skirstytis. Deputatė Z. Šličytė, atsisukusi į J. Šimėną, sėdintį už jos ir, žinoma, ne savo įprastoje vietoje, pliaukštelėjo jam ir ganėtinai garsiai rusiškai tarė: „Von”… Tiesa, smūgis ir šį kartą buvo moteriškas - ne itin taiklus, tik naujasis Aukščiausiosios Tarybos seniūnas A. Taurantas ėmė raminti dvi gerbiamas deputates (Z. Šličytę ir šalia jos sėdinčią R. Gajauskaitę).


Ji ir toliau, pasakė Jazidas, vykdys visas savo pareigas, vadovaudama Alžyro revoliucijai. Alžyro respublikos laikinoji vyriausybė, turinti Alžyro liaudies pasitikėjimą ir būdama vienintelis mūsų tautos suverenumo saugotojas, yra pasirengusi imtis sunkių uždavinių, kurie iškils jai po referendumo nepriklausomybės klausimu tiek vidaus, tiek ir užsienio mastu. Aktyvūs veikėjai, sudarą Alžyro respublikos laikinąją vyriausybę, supranta, kokios didelės problemos ir sunkumai, su kuriais jiems teks susidurti naujame Alžyro liaudies kovos etape, po referendumo. Jie kupini pasiryžimo pateisinti Alžyro liaudies pasitikėjimą.


Jie viską kontroliuoja, tačiau už nieką neatsako”, - aiškina vyriausybės valdininkai.


Jis gali būti nesvarbus tik tiems žmonėms, kuriems nesvarbi ir Lietuvos nepriklausomybė.


JAV atstovas ne tik nesutiko priimti Tarybų Sąjungos pasiūlymų, bet ir, kaip vėliau paaiškėjo, atmetė Tarybų Sąjungos delegacijos pasiūlymą pateikti bendrą Tarybų Sąjungos ir Amerikos pasiūlymų projektą.


Vytauto vardas nuo senų laikų yra gana popularus lenkų visuomenėje: rasime daugybę žmonių, turinčių jo stabmeldišką vardą, bet nerasime — Jogailos, jis nepatinka, nieko nežavi, nemėgiamas.


Neseniai įkurta bendra darbo su neįgaliais žmonėmis taryba.


1988 m. gruodį neva dviem Libijos slaptosios tarnybos agentams virš Škotijos Lokerbio vietovės susprogdinus JAV aviakompanijos “Pan Am” keleivinį lėktuvą, žuvo visi 259 lėktuvu skridę žmonės - daugelis jų buvo amerikiečiai - bei dar 11 žmonių ant žemės.


Lenkijos Jungtinės Darbininkų partijos CK Pirmojo sekretoriaus drg. Boleslavo Bieruto laidotuvėms į Varšuvą vyksta Tarybų Sąjungos Vyriausybinė delegacija, kurią sudaro šie draugai: TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Narys, TSKP CK Pirmasis Sekretorius N. S. Chruščiovas (delegacijos vadovas), RTFSR Ministrų Tarybos Pirmininkas M. A. Jasnovas, UTSR Ministrų Tarybos Pirmininkas N. T. Kalčenko, BTSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkas V. I. Kozlovas, Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininkas J. Paleckis, Tarybų Sąjungos Maršalas I. S. Konevas, Maskvos Tarybos pirmininkas N. I. Bobrovnikovas, rašytoja V. L. Vasilevskaja, Tarybų Sąjungos ambasadorius Lenkijoje P. K. Ponomarenko.


Antra vertus, visi šie mirties aktai ne tik patvirtina egzekucijos datą, bet ir rodo, kad nuosprendžio vykdytojai buvo tie patys.


Visa eilė faktų rodo, kad Europos rytuose politinis dangus vis labiau niaukiasi. Labai jautriu politiniu barometru yra, be abejo, sovietų spauda, kaipo labiausiai oficiozinė visam pasauly. Taigi, pastaruoju laiku ta spauda rodo didelio nerimo. Priešakin kišama Lenkija ir Vilniaus klausimas. Vedamieji sovietų organai tvirtina, kad T. S. Tarybos rudens sesijoj busiąs padarytas į Lietuvą didelis spaudimas išgauti iš Lietuvos Vilniaus atsižadėjimą. Ir kad Lietuvai atsisakius, būsią bandoma daryti „nasilije nad litovskim narodom“. Drauge su tuo sovietų spauda paėmė nepaprastai aštrų toną prieš Lenkiją. Vedamieji Maskvos organai ,,Izviestija“ ir ,,Pravda“ pilni priešingų lenkams straipsnių, žinių ir karikatūrų. Kiekvienas lenkų politikos žingsnis yra sekamas ir komentuojamas. Ypač paskutinieji Zaleskio pareiškimai Paryžiuj sukėlė didelio triukšmo sovietuose. Dar neseniai buvo kalbama apie lenkų rusų prekybos sutartį ir net apie garantijų bei nepuolimo sutartį. Šiandien visos tos kalbos nutilo.


Atsižvelgdama į atkaklius Vakarų valstybių pageidavimus imtis papildomų priemonių tarptautinei taikai ir saugumui užtikrinti visuotinio ir visiško nusiginklavimo metu, Tarybų Sąjungos vyriausybė siūlo nuo pat pirmojo etapo pradžios uždrausti (kol bus galutinai sunaikintos visos branduolinio ginklo gabenimo priemonės) išvesti į orbitą arba paleisti į kosminę erdvę specialius įtaisus, galinčius nešti masinio naikinimo ginklą, taip pat uždrausti išplaukti už teritorinių vandenų karo laivams ir išskristi už nacionalinės teritorijos karo lėktuvams, kurie gali būti panaudoti branduoliniam ginklui nešti.


Svarbus rezervas mėsos gamybai didinti yra intensyvus galvijų penėjimas, o taip pat platesnis paukštininkystės vystymas. Visose šalies zonose yra palankios sąlygos ir galimybės vystyti šioms labai produktyvioms ūkio šakoms.


“Kad institucija galėtų dirbti rimtai ir solidžiai, kad būtų galima pritraukti daugiau kvalifikuotų žmonių.”


Tačiau tai turėtų sumažinti spaudimą ir importui.


Pietų Korėjos atstovai pasiūlė šiauriečiams 3,6 mln. dolerių už informaciją apie Kim Te Čžuno ryšius su KLDR.


Per pastarąjį NVS šalių vadovų pasitarimą Maskvoje buvo kalbama ne tiek apie šios sąjungos ateitį, kiek apie tai, ar ji apskritai turi ateitį.


Tad kam pareigūnus nuo darbo atitraukti? - paaiškino Valerijus Levanevskis.


Apie kadrų valymą kalbėjo LKP(6) CK sekretoriaus pavaduotojas kadrų reikalams drg. Ščepinas, apie jaunimo rolę — LLKJS apskrities komiteto sekretorius drg. Januitis. LKP(b) apskrities komiteto propagandos ir agitacijos skyriaus vedėjas drg. Mizoničevas tarp kitko iškėlė neleistiną mokyklų remonto eigą apskrityje. Iš 178 mokyklų mokslo metų pradžiai buvo atremontuota tik 20.


JAV valdantieji sluoksniai skiria didelę reikšmę NATO Paryžiaus sesijai, nes jie mato, kad dabar šis blokas gyvena gilią krizę, kad pakirstas tikėjimas jo reikalingumu. „Tuo dramatišku pasitarimu, — rašo agentūros Junaited Pres korespondentas Gelbreitas, — siekiama įkvėpti naują gyvybę Atlanto paktui”. Korespondentas primena Daleso žodžius, kad vienas svarbiausių Paryžiaus sesijos rezultatų „būtų NATO reikalingumo supratimo atgaivinimas” ir šio bloko „jėgos bei energijos išsaugojimas”. Tuo pačiu metu Jungtinių Valstijų nubrėžtoje programoje numatoma paversti NATO absoliučiai aklu įrankiu dar agresyvesnei, negu anksčiau, dar beprotiškesnei ir avantiuriškesnei Amerikos valdančiųjų sluoksnių politikai.


Tai buvo nustatyta patikrinus Berlyne laikomą nacistų partijos kartoteką.


Naudodamasi tuo, kad tribūnos prieinamos visiems, vienoje iš jų pasirodo laisvo elgesio mergina iš fašistinės „imperijos šalininkų lygos“ organizacijos. Pasipiktinimo šūksmais „Gėda fašistams!“ sutinka ją susirinkusieji, ir netrukus ji išsinešdina, demonstracijos dalyvių lydima pajuokos šūksmais ir švilpimu.


TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo, Tarybinės vyriausybės, Tarybų Sąjungos Komunistų partijos Centro Komiteto vardu ir asmeniškai savo vardu karštai sveikinu Jus ir Jus lydinčius Jugoslavijos vadovaujančius veikėjus mūsų Tėvynės sostinėje - Maskvoje. Jūsų asmenyje, drauge Tito, tarybinė liaudis sveikina draugišką Jugoslaviją ir Jūsų šalies tautas, su kuriomis Tarybų Sąjungos darbo žmones sieja stipri broliška draugystė.


Po susitikimo su Jumis vėl grįšiu į tą gražų kalėjimą.


Konstatavęs, kad ekonomikos padėtis pakankamai sunki, premjeras pasakė, kad reformos bus tęsiamos, nors ir pakoreguotos, įvertinant pereinamojo laikotarpio ypatumus. Tai nereiškia, kad tolstama nuo rinkos kūrimo principų.


„Mes, — rašo laikraštis „Achbar El-Jaum“, — neuzurpavome svetimos nuosavybės, o tiktai susigrąžinome tai, ką imperialistai buvo pavogę iš mūsų“.


KINIJOS mokslo istorija labai turtinga, siekia porą tūkstančių metų prieš mūsų erą.


O pirmadienį Briuselyje prasidėjo Europos bendrijos iniciatyva surengtų taikos derybų ketvirtasis turas, kuriame turėjo dalyvauti visų Šešių buvusios Jugoslavijos Federacijos respublikų vadovai. Tačiau Serbijos prezidentas S. Miloševičius liko namie. Mat šeštadienį, jo mašinai trinktelėjus į pakelės stulpą, prezidentui buvo lengvai sutrenktos smegenys ir traumuotas kaklas.


Fronte baigėsi diena. Melsvas rūkas apgaubė žemę. Po sunkaus artilerijos dieninio apšaudymo žemė tarytum ilsėjosi. Aižus parako kvapas sklido ore, vietomis smilko į viršų dūmų stulpai: rūko nuo katiušų ugnies apsvilusios vielų užtvaros.


Tėvynės labui, komunizmo labui, negailėdami gyvybės, tarybiniai jaunuoliai ir merginos krutine gyné socializmo iškovojimus sunkiu Didžiojo Tėvynės karo laikotarpiu.


Naujas ekonominio bendradarbiavimo vystymo etapas bus platus mašinų gamybos pramonės ir kitų pramonės šakų kooperavimas, kurį šiuo metu ruošia abiejų šalių planavimo ir ekonomikos organai. Siekiant prisidėti prie abiejų šalių ekonominio vystymosi, imamasi priemonių, kad būtų išplėstas pasikeitimas informacija apie mokslo bei technikos pasiekimus ir bendradarbiavimas konstruktorių darbų srityje. Abi pusės yra vieningos nuomonės, kad sėkmingai vystomas TSRS ir VDR ekonominis bendradarbiavimas ne tik padeda patenkinti einamuosius poreikius, bet taip pat turi svarbios reikšmės toliau vystant abiejų šalių ekonomiką. Vokietijos Demokratinei Respublikai jis, be kita ko, sudaro palankias sąlygas respublikos įmonėms aprūpinti reikalingomis žaliavomis ir apkrauti darbu, o taip pat jos pramonės produkcijos realizavimui užtikrinti.


Toks aiškinimo metodas taikomas ir konkretiems klausimams. Lenkai, sakosi, negalėję priimti projektų, kurie kėsinęsi prieš Lenkijos teritorialinę neliečiamybę, o patys pasiūlė net keturis projektus, kurie nesiskaitė su Lietuvos teritorialine neliečiamybe, dėl kurios juk Lietuvos vyriausybė turi skirtingų pažiūrų. Ir tokį gotentotišką metodą lenkai siekia dar paremti pranešėjo Bloklando vardu! Tačiau


,,Europa yra pratusi vainikuoti lenkus romantiško heroizmo aureole. Galimas daiktas, kad jų istorijoje ir buvo pagrindo tokiai aureolei. Bet šiandien lenkai savo politiškais gabumais (o ar politiškas veikimas neišreiškia pačių žmonių charakterio?) pasirodė žmonėms, kuriems negalima pasitikėti. Žmonėmis, netekusiais honoro ir pasižymėjusiais pasibiaurėtinai žemu charakteriu. 1920 m. spalių m. 7 d. lenkų atstovai pasitiko lietuvius atstovus Suvalkuose ir pripažino Vilniaus miesto ir srities Lietuvos okupaciją. Už dviejų dieną po to, spalių m. 9 d. žemos garbės lenkų generolas Želigovskis puolė ir užėmė Vilnių. Lenkijos vyriausybė griežčiausiai gynėsi, sakydama neturinti nieko bendra su tuo negarbingu coup'u ir už viską vertė atsakomybę ant vietos patriotizmo. Ir žiūrėkit, neprisiima atsakomybės už savo generolo plėšikišką svetimos teritorijos puolimą ir vis tik laiko ir valdo tą teritoriją; verčia kaltę vietos patriotizmui, ir vis pati paskui persekioja tą patriotizmą. Kilnioji Lenkija! Ar dėl to Kosciuška paėmė Dubienką, ar dėl to jis kovojo ties Raclavicais, ar dėl to jis liejo kraują ties Maciejovicais? O galingoji Lenkija! Ar tu jau taip žemai nupuolei ? Ar gi visi tavo senovės laimėjimai, tavo garbė, tavo triumfai ir pergalės sutirpo taip, kad tu jau šitokių priemonių pradėjai griebtis?“


Kai kurios čečėnų teisėsaugininkų žinios leidžia manyti V.Grodį esant kaimyniniame Dagestane.


Vėl grįžus į šiandieną minėjimą vedęs Algirdas Kaušpėdas pakvietė pasisakyti Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narius Julių Juzeliūną, Arvydą Juozaitį, Romualdą Ozolą, Kazimierą Prunskienę, Zigmą Vaišvilą, Alvydą Medalinską, Vytautą Landsbergį.


Susirinkimo dalyviai karštais plojimais sutiko sveikinimo telegramas nuo VLKJS, Kinijos, Bulgarijos, Čekoslovakijos, Italijos, Čilės, Brazilijos ir kitų šalių jaunimo organizacijų bei nuo PDJF.


Tačiau būtų neteisinga manyti, kad T. S-ga, kartą paslydusi, nerodytų pastangų vėl įstoti į tikrąji kelią. Toji viltis, kad T. S-ga ateity vis delto sustiprins savo moralinius pagrindus, yra tiek stipri ir gyva pas visus, kad šiandien negalima būtų išbraukti T. S-gos iš gyvenimo be didžiausios skriaudos ir pavojaus tarptautiniams santykiams. Todėl mes matom, kad pastaraisiais metais įŽenevos posėdžius nuolat vyksta patys valstybių politikos vedėjai. Tai rodo, kad pasimatymams Lemano pakrantėse politikos vyrai duoda didelės reikšmės.


Pirmą kartą per penkiolika metų nedarbas pasiekė 4,2 proc.


Italijos deputatų rūmai pritarė elektros energijos gamybos nacionalizavimui šalyje. Visos elektrinės, be tų, kurios jau priklauso municipalinei valdžiai, bus perduotos valstybinei elektros energijos žinybai. Visą naujosios žinybos veiklą kontroliuos pramonės ministerija.


1946 m. vasario mėn. Noreika parengė, Gorodeckis papildė ir Poškienė padaugino “Atsišaukimą į laisvąsias pasaulio tautas” <…>


Kovo mėnesį V.Černomyrdinas buvo atleistas už tai, kad nepakankamai sparčiai vykdė rinkos reformas.


Toks buvo Jungtinių Valstijų politinis kursas nuo penktojo dešimtmečio pabaigos, ir jis niekuo nepasikeitė.


Tuo būdu Komunistų partija turėjo V. I. Lenino parengtą, moksliškai pagrįstą socializmo statybos programą, numatančią šalies industrializavimą ir elektrifikavimą, žemės ūkio kooperavimą socialistiniais pagrindais, kultūrinės revoliucijos įvykdymą, visų šalies tautybių ekonomikos ir kultūros vystymą, visaliaudinio socialistinio lenktyniavimo plėtimą. Tai idėjiškai apginklavo partiją, atvėrė liaudžiai aiškų naujo gyvenimo statybos kelią, sukėlė plačiųjų darbo žmonių masių kūrybinį aktyvumą.


Naujoji Rumunijos vyriausybė dabar užtikrino, kad ji pasiima atsakomybę už reikiamą tvarką ir rimtį Transilvanijos teritorijoje, o taip pat užtikrins tvarkingą visų vietos įstaigų, aptarnaujančių fronto reikalus, funkcionavimą. Tarybinė vyriausybė, priimdama dėmesin šiuos užtikrinimus, patenkino Rumunijos vyriausybės prašymą. Šiuo metu visoje šalyje vykstančiuose mitinguose rumunų tauta reiškia savo džiaugsmą ir karštą dėkingumą Tarybų Sąjungai ir draugui Stalinui už kilnumą ir pasitikėjimą. „Mes norime, — pareiškė Rumunijos ministeris pirmininkas Petre Groza savo kalboje, — kad laisva demokratinė Rumunija taptų visų piliečių, visų joje gyvenančiųjų tautų tėvyne“. Nėra abejonės, kad Transilvanijos perdavimas į rumunų tautos rankas patarnaus gerų kaimyninių santykių tarp TSRS ir Rumunijos sustiprinimo reikalui.


Jau gegužės pabaigoje ji atviru laišku kreipėsi į Borisą Jelciną ir pasiūlė prezidentui “savo noru ir nedelsiant atsistatydinti”.


Reikia įvesti tokią apmokėjimo sistemą, kuriai esant būtų atsižvelgiama į pagamintos produkcijos kiekį, ir į jos kokybę, ir į savikainą. Reikia įvesti tuos rodiklius ir pagal juos vertinti MTS, tarybinių ūkių, kolūkių veiklą. Galimas dalykas, reikia įvesti kažkokį vidutinį darbo užmokestį arba minimumą, o po to nustatyti premijinius apmokėjimus priklausomai nuo produkcijos kiekio, kokybės ir savikainos. Esant tokiai sistemai, bus gerai apmokami tie, kurie dirbs protingai, ir nukentės tie, kurie blogai dirba. (Plojimai). Ji skatins vadovus tvarkyti intensyvų ūkį. O dabar vadovas mažai suinteresuotas kokybiniais rodikliais. Suarė tiek ir tiek, pasėjo tiek ir tiek, ir už tai gauna. Ar javai užderėjo ar neužderėjo, ar mėsos yra, ar nėra, jis niekam neatsakingas.


Vokietis fašistas skaitė svetimtautį darbininką kaip gyvąjį inventorių. Maža to. Jisai stengėsi tokį darbininką palaužti moraliai. Kiekviename žingsnyje jis įrodinėjo savo rasinį pranašumą, skelbė, kad kitataučiai yra antraeiliai žmonės, kad jie privalo dirbti vien juodąjį darbą ir būti jam paklusnūs.


Pas mus parlamentinės valdžios keitėsi vidutiniškai kas aštuoni mėnesiai. Tiesa, tai daugiau negu pusantro mėnesio, bet vis dėlto ir čia sunku kalbėti apie kūrybą. Prancūzija — didelė kultūringa, turtinga valstybė. Ji nepriklausomybės nenustos, bent kol kas, jei keis savo valdžias ir kas pusantro mėnesio. Bet maža, turinti ant pačios savo galvos galingą priešą, Lietuva negali sau leisti tokio liuksuso, nestatant savo gyvybės pavojun.


250 kilometrų ilgio apsnigtos trasos šturmas pasibaigė pergale. Šiuo reisu kolona pristatė į tarybinius ūkius „Rostovskij“, „Barankulskij“, „Tersakanskij“ ir kitus tūkstančius tonų sėklų, maisto produktų, paštą.


Radio žiniomis, Agrame, Pietųslavijoj, birželio 23 d. per demonstracijas kilusios riaušės. Ėjusi gatve minia, pastebėjusi šokančią vienoj kavinėj publiką, labai susijaudino ir, prasiveržusi pro policijos kordoną, puolė tą pasilinksminimo vietą. Demonstrantai išėmė langus, išnešė stalus, kėdes, pianiną ir kitus daiktus ir padarė iš jų gatvėj barikadus. Sustiprinta policija 3 kartus bandė pulti barikadus, bet dėl leidžiamų šūvių iš revolverių priversta buvo iš kovos lauko pasitraukti. Tada demonstrantus policija apsupo iš kitų gatvių ir išskleidė. Per kovą 5 žmonės užmušta ir daugiau kaip 40 sužeista.


Tarp mūsų daugiau nėra jokių stambių ir sunkiai išsprendžiamų problemų. Mes sėkmingai likvidavome beveik visa tai neigiama, kas buvo susikaupę praeityje, abi mūsų pusės padarė iš to išvadas ir praskynė kelią visapusiškam bendradarbiavimui ekonominėje, politinėje ir kultūrinėje srityse. Dabartinis mūsų ekonominis bendradarbiavimas davė labai teigiamų rezultatų, ir aš turiu pasakyti, kad mes visiškai patenkinti šiais rezultatais, ypač turint galvoje tai, kad šiuo atžvilgiu dar nepasiekta riba, ir yra galimybių toliau plėsti bei gilinti ekonomini bendradarbiavimą, kuris dar labiau sustiprins mūsų savitarpio pasitikėjimą.


Kyšininkų išlaikoma “laisvoji spauda” staugė apie demokratijos smaugimą, tačiau Čilės vadovybė buvo pakankamai ryžtinga.


Tuo pat metu jis pabrėžia, kad šiuo metu tarpvalstybinių problemų nėra.


Ukrainos vyriausybė, pareiškė UTSR atstovas L. Palamarčiukas, nuoširdžiai sveikina kiekvieną įvykį, rodantį, kad neišvengiamai artėja valanda, kai visos be išimties tautos bus laisvos. Dekolonizavimo procesas, kuris vyksta mūsų akivaizdoje, pabrėžė L. Palamarčiukas, rodo, kad Deklaracija dėl nepriklausomybės suteikimo kolonijų šalims ir tautoms, priimta SNO Generalinės Asamblėjos XV sesijoje, atspindi tautų lūkesčius, paties gyvenimo reikalavimus. Mus ne baugina, kaip kai ką, o džiugina Suvienytųjų Nacijų Organizacijos narių skaičiaus didėjimas.


Bet gruodžio 10 d. Tautų Sąjungos tarybai pavyko priimti vienu balsu rezoliuciją, kuri karo pavojų visai nustumė, kuri lietuvių lenkų santykiams nustatyti davė naują eigą. Buvo pradėtos tarp abiejų kraštų tiesioginės derybos. Lietuvių ir lenkų delegacijos po tam tikrų pertraktacijų raštu susirinko Karaliaučiuje į konferenciją. Aišku, šioje konferencijoje negalima buvo tuojau lietuvių lenkų ginčą iš esmės išspręsti. Buvo nustatyta derybų tvarka ir išrinktos komisijos atskirais klausimais derėtis. Deja, tų komisijų pasitarimų - derybių vaisiai nei vienas, nei kitos pusės nepatenkino. Reikėjo vėl susitikti plenumo konferencijoj. Bet, kaip mes savo laiku esame jau nurodę, ar tai dėl lenkų vyriausybės tam tikrų sumetimų, būtent, nenoro su Lietuva tiesiog derėtis, ar tal dėl paprastų lenkų diplomatų klaidų, paskutiniu momentu paaiškėjo, kad prieš šį Tautų Sąjungos tarybos posėdį plenumo konferencija neįvyko ir todėl apie derybų galutinus rezultatus Tautų Sąjungai šį kartą nieko galutino pranešti negalima.


Kaip jau buvo pranešta, prieš kurį laiką Varėnos valsč. buvo suareštuotas „Ryto“ mokytojas Valentukevičius už „komunistinės akcijos varymą“. Šiomis dienomis Valentukevičius buvo paleistas, nes paaiškėjo, atitinkamiems valdžios organams pravedus kvotą, jog jam daromi kaltinimai yra iš piršto išlaužti.


Mūsų krašte dabar joks žmogus nebegali išnaudoti kito žmogaus, misti ir turtėti svetimu darbu ir prakaitu. Nebėra ir niekuomet daugiau nebebus dvarininkų ir buožių. Yra tik kolūkiečiai, kurie kartu, bendromis jėgomis dirba savo žemę.


O po Aukštutinės Saksonijos istorijos atsisakyti tokios progos būtų kvailystė.


Bet pilsudskininkai jaučia, jog negalima atsižadėti nuo sumanymų, kuriais taip ilgai buvo maitinama lenkų visuomenė, nedavus jų vieton nieko naujo.


Įvairiais ordinais ir medaliais apdovanota daugiau kaip aštuonios dešimtys asmenų.


Visiškai aišku, kad VDR vyriausybės pasiūlymų įgyvendinimas būtų stambus žingsnis atkuriant Vokietijos vienybę ir stiprinant taiką Europoje.


Turkmėnija nutraukė gamtinių dujų tiekimą Ukrainai. Nesutarta, dėl jų kainų, maisto ir kitokių prekių tiekimo Turkmėnijai.


Užvakar Vilniuje, Nepriklausomybės aikštėje, įvyko Sąjūdžio-3 mitingas, skirtas Kovo 11-ajai. Iš visos Lietuvos, dalis privaloma tvarka, susirinko keliasdešimt tūkstančių žmonių.


Jis iš tiesų taip pasakė turėdamas minty, kad blogas baltarusių gyvenimas greit baigsis, o paskui pagerės.


Konge katalikiškoji hierarchija nuo pat pradžios dezorganizavo teisėtos Lumumbos vyriausybės veiksmus. Belgiškųjų katalikų sluoksnių mokiniai ir statytiniai yra Kasavubu, Mobutu ir Katangos „prezidentas“ Čiombė.


* RTFSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Įsaku numatyta sušaukti Rusijos Tarybų Federatyvinės Socialistines Respublikos penktojo šaukimo Aukščiausiosios Tarybos šeštąją sesiją 1962 metų liepos 24 d. Maskvoje.


Tėvynės karo frontuose daugelis tarybinių moterų su ginklu rankose didvyriškai kaunasi su priešu. Ryšininkų, snaiperių, zenitininku, lakūnų tarpe nemaža moterų — karinio meno meisterių. Sanitarės, medicinos seserys, gydytojos gelbsti sužeistųjų kovotojų ir karininkų gyvybes. Tūkstančiai moterų — fronto kovotojų apdovanotos ordinais ir medaliais. Geriausioms iš jų suteiktas aukštas Tarybų Sąjungos Didvyrio vardas.


Prezidentas priminė, kad Lietuvai ne kartą teko patirti, kaip jos atžvilgiu buvo paneigiamos ir paminamos visuotinai pripažintos tarptautinės teisės normos.


b) pasiruošimo Didžiojo Spalio socialistinės revoliucijos 40-osioms metinėms metu organizuoti teatrinių kolektyvų, koncertinių ir estradinių brigadų, dainų ir šokių ansamblio pasirodymus respublikos miestuose, rajonuose, kolūkiuose parodant savo geriausius kūrybinius pasiekimus;


Interviu CBS televizijai Williamas Cohenas sakė, jog nebūtinai reikės laukti šešių mėnesių arba visų metų, kad JAV pradėtų naują Irako puolimą.


Taip žuvo, gindami Didžiojo Spalio iškovojimus, Skidelio komjaunuoliai-pogrindininkai.


Nuo ko pradėti? Pirmiausia žmogaus vertę politikoje turi įsisąmoninti opozicinės jėgos. Jos turi skatinti politinį kaleidoskopą; kuo greičiau keisis valdančiosios struktūros, tuo greičiau naujieji įsisąmonins savo tikrąją priedermę. Lietuvos politologų nuomone, mums prireiks ne mažiau kaip trijų parlamentų ir penkių vyriausybių, kad politikai atsigręžtų į žmogų.


Ne išimtis ir Aukščiausiosios Tarybos komisija KGB veiklai Lietuvoje tirti, kurioje daugumą sudaro dešiniųjų, radikaliųjų frakcijų atstovai. Paliktą KGB rūmuose informaciją, archyvinius duomenis jie pasirinktinai panaudoja savo politiniams interesams tenkinti, o ne tam, kad atskleistų slapto deputatų bendradarbiavimo su KGB faktus, siektų teisėtumo, saugotų nekaltumo prezumpciją. Vertėtų prisiminti ir tai, kad daugelis archyvinių dokumentų buvo pagrobti iš KGB rūmų, šių faktų prokuratūra neištyrė.


Daugiau nieko nematyti, nėra net automobilių: keičiasi kalinių pamainos, keliai užimti - kolonos kelio neužleis!


Referendumas, kuriame balsuos Alžyro gyventojai, įvyks šių metų liepos 1 d., tačiau atskirose komunose, specialiu laikinojo vykdomojo organo pirmininko nutarimu, jis gali būti perkeltas į liepos 2 d. arba 3 d. Alžyro laikinajam vykdomajam organui pavedama nustatyti praktines balsavimo puses, konkrečiai, jo organizavimą ir urnų atidarymo procedūrą.


Taip pats gyvenimas atkeršija tiems, kurie nenori skaitytis su jo reikalavimais.


Neįvykus valdžios ir proto jungtuvėms, sustiprėjo autoritarizmo pavojus, kurį tam tikra dalimi neutralizavo gegužės referendumo rezultatai.


Suvažiavimas priėmė rezoliuciją dėl Rusijos ginkluotųjų pajėgų ir gynybos politikos. Pavesta Aukščiausiajai Tarybai užkirsti kelią bet kokio karo prieš Rusiją užuomazgoms ir neutralizuoti konfliktus federacijos teritorijoje. Rekomenduota prezidentui pirmajame kitų metų ketvirtyje užbaigti derybas su buvusios TSRS respublikomis dėl jų teritorijose tebesančios Rusijos kariuomenės statuso ir išvedimo tvarkos.


Drauge su sienos patvirtinimu lieka neišspręstas siena perkirstų ūkių likvidavimo klausimas. Einant pasirašytos Rygoje 1921 m. gegužės mėn. 14 d. sienai nustatyti konvencijos VII str., „,sienos perkirstų ūkių savininkai per du metus nuo dienos, kai vietoje nuvestoji siena abiejų valstybių valdžių bus patvirtinta, privalo savo ūkius tuo būdu sutvarkyti, kad jie būtų tiktai vienoje valstybėje“. Tokių siena perkirstų ūkių iš abiejų pusių yra 590. Konvencijos VII straipsniui įvykdyti reikia likviduoti daugumoje atsitikimų labai mažus žemės sklypus, viso po keliasdešimtis ketvirtainių metrų. Tokiam likvidavimui bendras nuosavybės teisių perleidimo kelias — notarialiniai aktai sunkiai pritaikomas, tuo labiau, kad kai kur pačios nuosavybės teisės į tuos sklypus yra ginčijamos. Iš kitos pusės, kalbant apie likvidavimą ūkių, turinčių savo dalis dviejose valst., tenka susidurti su dviejų vals. įstatymdavyste, kas dar labiau komplikuoja reikalą. Tačiau patvirtinus sieną, painus perkirstų ūkių, likvidavimo klausimas taip pat turės susilaukti savo sprendimo. Su dienos patvirtinimu ir perkirstų ūkių likvidavimo klausimu yra tampriai surištas nekilnojamojo turto įrašymas į žemės knygas ir pasikeitimas notarialinių aktų išrašais. Šiam reikalui numatoma tam tikra koroboracijos sutartis.


Vakarų Vokietijoje trūksta 40.000 mokyklinių klasių. „Prancūzijoje mokyklinių užsiėmimų pradžia šiais metais įgauna beveik tragišką pobūdį”, – rašo Andrė Senis žurnale „Fam fransez”. Šalyje trūksta 9000 klasių ir 20.000 mokytojų. Esantieji mokyklų pastatai kelia tikrą nerimą. O juk už lėšas, kurios per vieną dieną išleidžiamos karui Alžyre, galima būtų įrengti 300 klasių! Italijoje mokyklų nelanko 2 milijonai valkų, Lotynų Amerikos šalyse – 14 milijonų. Iš 100 afrikiečių vaikų tik 6 gali mokytis.


Dalyvaujantieji suvažiavime sveikina Jugoslavijos Komunistų Sąjungos CK nario Veselinovo pasirodymą tribūnoje. Tokia didi partija, kaip KKP, pasakė jis, įveikusi įvairius sunkumus ir visuomet nugalėdavusi dėka to, kad ypatingomis savo kovos sąlygomis teisingai taikė marksizmo-leninizmo mokslą, rasdama savo kelius į pergalę, davė daug naujo. Į tai reikia atsižvelgti ir tai priklauso taip pat ir kitų šalių darbininkų judėjimams.


Būdami Osakoje, Didžiojo teatro artistai parodė vietos žiūrovams ištraukas iš „Gulbių ežero”, „Bachčisarajaus fontano” ir kitų baletų.


Tarp vyriausybinės kariuomenės dalių ir sukilėlių būrių nepaliaujamai vyksta susirėmimai.


Žinoma, naivu būtų teigti, jog Seimo Pirmininkas visada ir viską darė tik “gerai” ar “labai gerai”.


TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo ir Tarybų Sąjungos vyriausybės kvietimu Malio respublikos valstybės vadovas ir vyriausybės pirmininkas Modibas Keita ir jo palydovai nuo gegužės 21 d. iki 31 d. viešėjo Tarybų Sąjungoje su oficialiu vizitu . Malio vyriausybinė delegacija, sakoma komunikate, susipažino su įvairiomis tarybinės liaudies gyvenimo pusėmis . Modibas Keita ir jo palydovai skyrė ypatingą dėmesį Tarybų Sąjungos patyrimui statant socializmą, masių švietimo ir auklėjimo, nacionalinių kultūrų atgaivinimo, ekonominio ir socialinio vystymo visais aspektais problemų išsprendimui.


Ištikimas Lenino – Stalino bendražygis, tarybinės valstybės aukščiausiojo organo vadovas, draugas Kalininas yra vienas įžymiausių mūsų partijos ir vyriausybės vadovų, nenuilstančiai auklėjantis Tarybų Sąjungos darbo žmones marksistine–leninine dvasia, bolševikų partijos dvasia, tarybinio patriotizmo dvasia.


Laikydama savo naguose Vilnių, Lenkija ir toliau tyko kaip čia pagrobtų Kauną. Atsiranda Plečkaitis, ar kitas koks savo tėvynės priešas - lenkai tuojau pradeda su juo derybas, kad pagruobtų visą Lietuvą.


Remiantis šiuo susitarimu, Levis, vadovaujantis negausiai “Gesher” partijai, parems Barako kandidatūrą į ministro pirmininko postą gegužės 17 d.


Kaip matyti iš spaudos pranešimų, antirasistinės organizacijos – „nacionalinės asociacijos spalvotųjų gyventojų pažangai remti“ atstovų mėginimai apginti teismuose negrų interesus neduoda rezultatų. Šios asociacijos sekretorius Rojus Uilkinsas pareiškė, kad rasistiniai incidentai, panašūs į tuos, kurie įvyko Techaso ir Tenesio valstijose, gali kenkti demokratų partijai prezidento rinkimuose (šiose valstijose rinkėjai iš tradicijos remdavo rinkimuose demokratų partiją).


Vakar Lenkijos pasiuntinybė Rygoj įteikė mūsų pasiuntinybei lenkų atsakymą į Lietuvos vyriausybės paskutinę notą iš vasario 26 d. Lenkų notoj priimama Lietuvos vyriausybės pasiūlymas pradėti derybas Karaliaučiuj kovo 30 d. ir pranešama, kad jei Lietuvos delegacijai pirmininkaus prof. Voldemaras, tai lenkų delegacijos priešaky taip pat būsiąs užsienių reikalų ministeris Zaleskis. Lietuvos vyriausybės pasiūlymų, kad derybose dalyvautų T. S-gos atstovas, lenkų nepriimtas bent tuo tarpu: vietoj aiškaus pasisakymo, ar lenkai pageidauja T. S-gos atstovo dalyvavimo derybose, kaip yra Lietuvos vyriausybės pasiūlyta, ar ne, lenkų nota tepareiškia, kad T. S-gos tarybos gruodžio 10 d. rezoliucija, kur kalbama apie tarpininkavimą, pasilieka galioj.


7. TSKP ir JKS atstovai laiko tokį savitarpio bendradarbiavimą savo kontaktų su kitomis komunistų bei darbininkų partijomis, o taip pat ir su socialistiniais ir kitais pažangiais judėjimais pasaulyje sudėtine dalimi.


XIX amžius užima ypatingą vietą rusų valstybės istorijoje. Tai buvo vis progresuojančio feodalinės santvarkos smukimo ir kapitalistinės santvarkos įsigalėjimo epocha. Tai buvo giliu socialinių — ekonominių sąjūdžiu ir įniršusios kovos prieš baudžiauninkystę ir autokratiją epocha. Tai buvo laikas, kai vyko ginkluotasis dekabristų sukilimas prieš carizmą, kai išsivystė revoliucine Gerceno agitacija kai didieji Belinskis ir Černiševskis skelbė demokratijos idealus, kai Plechanovas ir Leninas iškėlė mokslinio socializmo vėliavą.


Nors visa tai, ką pamatė ir pajuto trumpam atvykusi tautietė, jau mačiau seniau ir išgyvenau kur kas dramatiškiau, aš nesu surambėjusi. Bet aš apvyliau mieląją viešnią - nepažadėjau stebuklo ir jo nedariau. Tą stebuklą gali padaryti tik pati tauta, pati Lietuva, susivokusi, kur ją veda už vadinamųjų patriotinių šūkių pavadžio.


Mes tikimės, kad aukščiau išdėstytus samprotavimus Jūs ir Norvegijos vyriausybė apsvarstys su reikiamu dėmesiu. Savo ruožtu, mes esame pasirengę kuo draugiškiausiai išstudijuoti pasiūlymus Tarybų Sąjungos—Norvegijos santykių tolesnio vystymo klausimais, kuriuos panorėtų pareikšti Norvegijos vyriausybė.


Neigdamas įtarinėjimus, kad Lietuva esanti SSSR įrankis ir kad SSSR kliudanti konflikto reguliavimui, „Izviestija“ rašo: „Vargu kas būtų daugiau patenkintas kaip Sovietų Sąjunga, jeigu Lietuva ir Lenkija prieitų susitarimo be jokio pašalinio spaudimo ir grasinimo prievarta, išlaikant visišką abiejų pusių teisių lygybę ir savarankiškumą.


„Likimas lietuvių tautos, nežiūrint žiauraus likimo, vis dėlto užlaikiusios savo tautiškąją sąmonę ir savarankiškumą, labai panašus į mūsų tautos likimą. Kaip ir mes, lietuviai savo tautiškumą apsaugojo tik dėka kaimiečių, iš kurių tarpo kilo atgimimas tautos, kuri amžiais rungėsi už savo gyvybę trimis frontais (Vokietija, Lenkija ir Rusija). Neišspręstas su Lenkija ginčas dėl Vilniaus krašto yra vienintelė Lietuvos išsivystymo kliūtis. Tasai ginčas turėtų būti taikiai išspręstas, kad antrą savo nepriklausomo gyvenimo dešimtmetį Lietuva galėtų vykdyti savo uždavinius, išplaukiančius iš priklausymo prie vidurinės Europos.


– Visasąjunginė Profesinių Sąjungų Centro Taryba, Tarybinis taikos gynimo komitetas, Tarybinis Azijos ir Afrikos šalių solidarumo komitetas, TSRS Rašytojų sąjunga, Tarybinių draugystės ir kultūrinių ryšių su užsienio šalimis draugijų sąjunga, TSRS Jaunimo organizacijų komitetas, Tarybinių moterų komitetas, TSRS Žurnalistų sąjunga, Tarybinis karo veteranų komitetas, TSRS Parlamentinė grupė, TSRS Dailininkų sąjunga, TSRS Kinematografijos darbuotojų sąjunga, TSRS Architektų sąjunga, TSRS Kompozitorių sąjunga, SNO rėmimo asociacija Tarybų Sąjungoje.


Kalbama apie tai, kad iki šiol kosmose, deja, buvo vykdomi arba numatomi eksperimentai, kurie gali sutrukdyti arba apsunkinti įsavinti kosmosą kitoms šalims.


Užvakar Trakuose (anoj pusėj demarkacijos linijos) pilsudskininkai sušaukė mitingą prieš rinkimus agituoti, kad visi balsuotų už jų sąrašą Nr. 1. Į susirinkimą atėjo špitolninkų suorganizuotų ,,krikščionių“ moterų būrys, kuris kėlė triukšmą ir trukdė mitingą. Iš to kilo peštynės, kurių metu įsimaišė policija ir gavo pavartoti ginklą. Rezultate iš „krikščionių“ pusės viena moteris nušauta, kelios sužeistos ir keliolika asmenų suimta.


Leningrado darbininkų žygdarbiai visam laikui įėjo į pasaulinio proletariato kovos už savo išsivadavimą istoriją. Pažymėdamas jų nuopelnus revoliucijai, didysis Leninas rašė: „Tarybų respublikos antrųjų metinių dieną pirmiausia reikia sveikinti Petrogrado darbininkus. Kaip revoliucinių darbininkų ir kareivių avangardas, kaip Rusijos ir viso pasaulio darbo žmonių masių avangardas, Petrogrado darbininkai pirmieji nuvertė buržuazijos valdžią ir iškėlė proletarinės revoliucijos vėliavą prieš kapitalizmą ir imperializmą”.


6. Esant dabartinėms pramonės ir statybos valdymo formoms, kiekviena ministerija daugeliu atvejų stengiasi pagaminti sau viską, neatsižvelgdama į lėšų ir medžiagų sąnaudas, neatsižvelgdama į tai, kad dėl tos priežasties ne visiškai išnaudojami gamybiniai plotai ir įrengimai, susidaro priešpriešiniai, tolimieji ir kiti neracionalūs pervežimai.


Dabar Lenkijoj kartojąsis tas pats. Nuo 1926 m. ligi šių dienų vidaus reikalų ministeris „apdovanojęs“ Lenkijos pilietybe 600.000 žydų ir 1 milioną kitokių, kurių dauguma sudarę ukrainiečiai, gudai, rusai ir t. t. Ukrainiška dabartinės lenkų valdžios politika, pradėta Valuinės vaivados Josefskio kalbamomis apie nepriklausomos Ukrainos sukūrimą, baigėsi Lvovo įvykiais, kurie esą daugiau nukentėję lenkai negu ukrainiečiai. Panašiai būtų baigusis ir gudų politika. Čia „Mysl Niepodlegla“ atidengia įdomių dalykų apie paskutiniojo laiko lenkų gudišką politiką. Pasirodo gudiškos Poliesės vaivadai Bečkovičiui buvę duota tokios pat instrukcijos, kaip ir Jozefskiui, varyti gudišką politiką, proteguojant gudų gaivalą ir organizacijas. Kur tokia politika endekų nuomone būtų nuvedusi, atsakymą randame Vilniaus „Dziennikui“. „Dziennikas“ praneša, kad pereitos savaitės gale lygiagrečiai įvykę Vilniuje dviejų gudų organikacijų suvažiavimai: gudų švietimo būrelių (hurtkų) sąjungos ir gudų krikščionių demokratų. Pirmoji organizacija nesanti niekas kitas, kaip uždarytosios gudų „Hromados“ ekspozitura; ji turėjusi apie 1000 „hurtkų“, kurių veikėjais esą tie patys „Hromados“ veikėjai ir kuri turinti tokį pat tikslą kaip „Hromada“, būtent: bolševizuoti gudus. Negeresnė „Dzienniko“ nuomonė buvę ir kunigo Stankevičiaus vadovaujamieji „gudų krikščionys demokratai“: jie siekią tokių pat tikslų, tik savo reikalui išnaudoja gudų katalikų religingumą.


Tai reiškia, kad pietų Sachalinas ir Kurilų salos atiteks Tarybų Sąjungai ir nuo šiol jos bus ne priemonė Tarybų Sąjungai nuo vandenyno atskirti ir ne japonų bazė mūsų Tolimiesiems Rytams pulti, bet tiesioginio Tarybų Sąjungos ryšio su vandenynu priemonė ir bazė mūsų šaliai nuo japoniškosios agresijos ginti.


Fašistinis perversmas buvo neišvengiama buržuazinės demokratijos vystymosi išdava. Nuo laikinosios vyriausybės iki tautininkų — krikdemų suokalbio visos buržuazinės partijos varė buržuazinės santvarkos stiprinimo politiką, kapitalistų ir buožių stiprinimo politiką. Žaidimas surogatiniu „demokratizmu“ buvo reikalingas buržuazijai pirmaisiais „nepriklausomybės“ metais, kai „demokratinė“ buržuazijos diktatūros iškaba turėjo apgauti revoliucines mases. Kai tik buržuazija pasijuto stipriau, ji išmetė į šiukšlyną „demokratizmo“ kaukę ir visos „demokratinės“ partijos padėjo jai įvesti fašistinę diktatūrą. Kitaip ir būti negalėjo.


Mums, lietuviams, itin svarbu, jog šie žmonės palankiai atsiliepia apie Lietuvą ir, nebijodami tarti kritišką žodį Lenkijai, dažnai paremia mūsų valstybę.


prieš pavergimą. Nematytą už moji nacionalinė išsivadavimo kova įgavo antrojo pasaulinio karo metais ir ypatingai jam pasibaigus. Prasidėjo didis tautų atgimimo procesas. didžiųjų valstybių eiles iškilo Liaudies Kinija ir nepriklausomoji Indijos Respublika. Naują gyvenimą kuria Korėjos Liaudies Demokratinės Respublikos ir Vietnamo Demokratinės Respublikos darbo žmonės. Nusimetė kolonijinį jungą ir įstojo į savarankiško, nepriklausomo vystymosi kelia Birmos ir Indonezijos tautos. Nebeliko kolonijinio Egipto. Išsikovojo nepriklausomybę Sudanas, Marokas ir Tunisas. Plečiasi nacionalinio-išsivadavimo judėjimas Artimųjų ir Viduriniųjų Rytų šalyse. Stiprina kovą prieš kolonijinų jungą Afrikos tautos. Lotynų Amerikoje didėja tautų rūstybė prieš JAV monopolininkus, besikėsinančius į jų šalių npriklausomybę.


Nuo pereitos vasaros Haagos konferencijos beveik visa Europos spauda daug dėmesio kreipė vadinamam Youngʼo planui, kuris antroje Haagos konferencijoje šių metų pradžioje buvo galutinai priimtas. Šis planas yra žinomas „praeities likvidavimo” vardu. Jis pakeičia pirmiau sudarytąjį Dawesʼo planą. Savaime suprantama, kad čia daugiausia reikalai sukasi apie Vokietiją, kuriai, pralaimėjusiai karą, teko sunkiausia jo likvidacijos našta.


Grigorjevas mano, kad akcijos tikslas buvo “pagąsdinti Maskvą ir srities vadovybę, priversti spręsti socialines problemas”.


Jos kūrėjas Čikagos lietuviams gerai žinomas žmogus Anatolijus Šlutas.


Vadovaudamasi kilniais visuotinės taikos stiprinimo tikslais, TSRS Aukščiausioji Taryba reiškia viltį, kad visų šalių parlamentai ir vyriausybės su reikiamu dėmesiu apsvarstys Tarybų Sąjungos iškeltus pasiūlymus ir padarys visa, kas nuo jų priklauso, kad būtų sumažintas tarptautinis įtempimas, susilaikydami nuo žygių, galinčių sukomplikuoti valstybių santykius.


Iranas siūlo savo tarpininkavimą Azerbaidžano ir Armėnijos konfliktui sureguliuoti, tačiau nesėkmingai.


Tačiau pastaruoju metu kai kurie įvykiai sudavė rimtą smūgį provakarietiškai bei prolenkiškai lietuvių orientacijai ir Prezidentui


Iš šių liudytojų prokuratūros tardytojas sako ne daug ką sužinojęs. Jie nieko nemušę, nieko neplėšę. Kalti kaip visada kiti. Beje, į prokuratūrą atvykdavo ne visi kviestieji. Niekas jų per daug ir neieškojo.


„Jaunakas Zinas“ praneša, kad paskutinėmis dienomis latvių pasienio sargybos kasdien sulaiko Sovietų ūkininkus, kurie perbėga iš Sovietų Rusijos grupėmis po du tris žmones ir maldauja juos įleisti į Latviją. Jie bėgą iš Vitebsko ir Pskovo gub., gelbėdamiesi nuo „kolchozų“ (kolektyvinių ūkių).


Reikalas, sako, tas, kad iš Tarybų Sąjungos į Kubą permetami ginklai ir net kariuomenė.


Tai — vienas vakarykštės festivalio dienos epizodų, atrodytų, niekuo nesiskiriąs nuo ankstesnių. Lygiai taip pat prie viešbučių, laukdami delegacijų, stovėjo įvairiaspalviai autobusai, virėjai lygiai taip pat ruošė pusryčius ir pietus, diktoriai įvairiomis kalbomis skelbė darbotvarkę. Ir vis dėlto buvo juntama, kad tai buvo paskutinė festivalio diena. Prie vieno autobuso, kuriuo ruošėsi važiuoti į miesto centrą vengrų jaunuoliai ir merginos, stovėjo dvi Maskvos moksleivės su gėlių puokštėmis — jos atėjo atsisveikinti iš anksto...


Įdomu tai, kad, norėdami pasirodyti su savo dideliu tikslumu, lenkų laikraščiai mini ir Panevėžio vyskupo pavardę, bet kaip! Vienas rašo „Kolpakas“, o kitas (Vilniškis, matyt, susidomėjęs Plečkaičio vietininku) — „Poplauskas“. Šis dalykas, tiesa, ir pačių žinių teisingumą labai gerai charakterizuoja…


Reikia pažymėti, kad didžiausia dešiniųjų viltis, tai komunistai. Jie laukia rimtesnio komunistų sukilimo ir tikisi, kad tada, neva komunistams atremti, būsią galima išvystyti stiprią dešiniųjų akciją, kuri turės baigtis respublikos nuvertimu.


Mūsų svečiai lankėsi įmonėse ir statybose, Maskvos valstybiniame universitete, susipažino su sostinės įžymiosiomis vietomis, buvo susitikę su maskviečiais, ir visur šie susitikimai pavirsdavo jaudinančia Tarybų Sąjungos – Jugoslavijos draugystės demonstracija.


Vakar jis susitiko su neįvardytu Valstybės saugumo departamento pareigūnu ir išlaisvinimo operacijoje reikšmingą vaidmenį atlikusiu lietuviu Vytautu Eidukaičiu.


Žinoma, tai agresyvus valstybinės valdžios nacionalizmas (visose šalyse, išskyrus Baltarusiją ir Armėniją), ekonomikos srityje pasireiškiantis ir kaip nuosavybės padalijimas etniniams verslininkams, ir kaip siekis sunaikinti kiekvieną įmonę, mėginančią padėti gyventojams rusams.


Pirmiausia šiais, Vytauto Didžiojo metais, ruošiasi Lietuvą atlankyti daug daugiau Amerikos lietuvių negu pernai. Spaudos žiniomis, šiemet maną vykti Lietuvon net 12.000 amerikiečių! Kadangi jau daug Amerikos lietuvių yra iš anksto užsisakę ar nusipirkę minėtais laivais laivakortes, tai lenkai tik trins iš džiaugsmo rankas, kad į savo didžiausiojo kunigaikščių 500 metų minėjimą lietuviai važiuos laivais su lenkiškąja vėliava. Kokia patogi lenkams proga pasiafišuoti lietuvių globėjais! Toliau, aišku, kad laivams su lenkiška vėliava Klaipėdon atplaukti vargu pavyks. Jie turės sustoti kur Vokietijos uostose, gal Dancige arba net ir Gdynėj. Vadinasi, tuo lenkai parodytų, kad Lietuva savo uosto neturi, na, o jeigu ir turi, tai tas uostas yra toks mizernas, kad su juo nėra jokio susisiekimo su plačiuoju pasauliu. Ot, Lenkija — tai kas kita! Ji net ir lietuvius gali pro savo uostus gabenti.


Londono Notin-hilo rajone it šungrybis išaugo fašistinė organizacija — „Nacionalsocialistinis judėjimas”. Pagrindiniai organizacijos „principai” vis ta pati rasistinė buvusios hitlerinės nacistų partijos programa.


Ryt rytą, t. y. 7/XI anksti, dar man bemiegant, atbėgo man nepažįstamas asmuo ir prisimetęs temokąs tik rusiškai, kad nesuprastų šeimininkai, prašė manęs nė minutės nelaukti pas ūkininką, nes jis galįs išduoti Lietuvos policijai – ir tuoj vykti į Karaliaučių. Tą patį vakarą aš išvykau ir apsistojau Karaliaučiuje Plečkaičio žmogaus nurodymais tūlos Frau Klinger viešbuty. Čia radau daugiau emigrantų, kurie gyveno tomis pat sąlygomis, kaip ir Tilžėj; tačiau daug jų buvo pas Karaliaučiaus komunistus. Kadangi gyvena pas komunistus buvo blogiau laikomi, turėjo eiti dirbti, o Plečkaičio agentai gyveno geriau, be jokio darbo, tai ir iš komunistų vis tolydžio pereidinėjo emigrantai į Plečkaičio pusę. Sužinojau, kad Plečkaitis manęs be galo laukiąs, nes negalįs be manęs daryti jokio rimto darbo. Mano atvykimo dieną buvo jam duota telegrama, kad aš jau esu Vokietijoj. Karaliaučiuje nelegališkai gyvenau ligi 14. XI. Per ta laiką sužinojau, jog emigrantai yra gabenami į Vilnių partijomis po kelis žmones ir kad ten ruošiama ginkluotas veikimas prieš Lietuvą. Labai tuo susidomėjau ir laukiau Plečkaičio, nes jis pats turįs atvykti manęs pasitikti. 14/XI Plečkaičio žmogus nuvedė mane pas lenkų vicekonsulą Karaliaučiuje Čudovskį vizos gauti.


Tiesa, kaip rašo “Ruskij telegraf”, Gynybos ministerija iki šiol nežino, kokio dydžio bus ta grupuotė.


Lapkričio 30 d. įvyko TSRS jaunimo organizacijų komiteto plenumas, skirtas 1957 metų komiteto veiklos rezultatams ir 1958 metų uždaviniams. Pranešimą „TSRS jaunimo organizacijų komiteto 1957 metų darbo rezultatai ir eiliniai uždaviniai“ padarė komiteto pirmininkas S. K. Romanovskis.


„Vokiečių draugas priėjo prie telefono. Po penkių minučių prie namo privažiavo mašina ir iš jos išlipo du užsimaskavę asmenys. Tik tuomet, kai jie nusiėmė žieminius apsiaustus, aš pažinau Špeidelį ir Hoizingerį. Jie niūriai patvirtino tai, ką mūsų draugai mums jau buvo pasakę: „Jeigu kaliniai bus pakarti, Vokietija, kaip ginkluotas sąjungininkas prieš Rytus, beliks vien iliuzija“.


JAV ambasados atstovas atsisakė komentuoti pranešimus, esą Sirijos prezidentas panašų laišką nusiuntė ir JAV administracijai.


Kaip pabrėžė valstybės sekretorės padėjėjas, prieš įstodamos į NATO, Baltijos šalys turės įveikti “maratono, o ne sprinto distanciją”.


Tarybinės vyriausybės kvietimu kovo 29 d. į Maskvą atvyko Švedijos Ministras Pirmininkas T. Erlanderis su žmona. Kartu su juo atvyko Vidaus reikalų ministras G. Hedlundas su žmona, Švedijos Užsienio Reikalų Ministerijos Politinio skyriaus vedėjas G. Jaringas su žmona, Ministro Pirmininko asmens sekretorius U. Palmė, Švedijos URM Prekybinio skyriaus 2-asis sekretorius G. Lorentconas.


Didžioji Spalio socialistinė revoliucija buvo įvykdyta su visanugalinčia marksizmo-leninizmo vėliava. Ji kirto nepaprastai stiprų smūgį buržuazinei ideologijai, oportunizmo ir reformizmo darbininkų judėjimo viduje ideologijai, socialšovinizmui ir reakciniam nacionalizmui; ji įkūnijo didžiuosius proletarinio internacionalizmo principus, turėjo revoliucionuojantį poveikį darbo žmonių protams visose šalyse, pakėlė į naują pakopą pasaulinį darbininkų ir nacionalinį išsivadavimo judėjimą.


Vokiečiai, girdi, siūlą lenkams padaryti iš Dancigo laisvą uostą ir suteikti visus palankumus tranzitui, bet Dancigo teritorija ir miestas turėtų priklausyti vokiečiams. Be to, jie yra pasiruošę nieko nedaryti, kas galėtų kenkti paskesnei Lenkijos ir Lietuvos reunijai į vieną valstybę, tuo atvėju lenkai užvaldytų dideli uostą, „Klaipėdą“…


Lietuvos arkivyskupas ir metropolitas Skvireckas taip pat išleido atatinkamą raštą visiems Kauno arkivyskupijos klebonams ir bažnyčių rektoriams. Tame rašte arkivyskupas trumpai atpasakoja šv. Tėvo iniciatyvą, Rusijos tikinčiųjų vargus ir paveda savo arkivyskupijos kunigams rytoj, kovo 16 d. plačiau apie tai tikintiesients iš sakyklos paaiškinti ir visus kraštai paraginti, kad per visą šią savaitę — nuo kovo 16 d. iki kovo 23 d. savo maldose prisimintų kenčiančius dėl tikėjimo Rusijos katalikus ir kitus krikščionis. Savo raštą Kauno arkivyskupas baigia šiais žodžiais: „Sekmadienį gi kovo 23 dieną Gerb. Klebonai ir bažnyčių Rektoriai atlaikys savo bažnyčiose iškilmingas šv. Mišias, kaip atlyginimo aktą už išniekinimus Dievo ir tikybos bolševikų valdomajame krašte, kartu maldaudami Aukščiausiąjį, kad greičiau grįžtų tame nelaimingame krašte religijos laisvė ir taika. Po Mišių gi prie išstatytojo šv. Sakramento reikia atgiedoti suplikacijas, Litaniją prie šv. Juozapo su atatinkama malda ir atskaityti „Atsiteismo maldą“.


Abi jos turi, mūsų nuomone, vadintis Puškino vardu.


Prieš J.Gaidaro reformas griežtai pasisakė viceprezidentas A.Ruckojus. Jo nuomone, toks staigus posūkis į rinkos ekonomiką sukėlė šoką, atvedė šalį į krizę. A.Ruckojus ir jo šalininkai pasiūlė B.Jelcinui apsispręsti: palikti J.Gaidarą premjeru arba pašalinti jį iš pareigų ir išrinkti naują Rusijos ministrą pirmininką.


Tad prelegentui N.Rasimavičiui teko įrodinėti savo bendražygiams, kad nedera „politizuoti teisinės sistemos! ” Kokia „karti” tiesa! Belieka apgailestauti, kad teisinė sistema jau politizuota…


Tame pačiame laiške mūsų komunistai gauna pastabą dėl netinkamos konspiracijos. Tolimesniuose laiškuose siūloma parašyti visą eilę agitacijos knygučių. Šios knygutės turi apimti įvairiausias darbininkų gyvenimo sritis ir kiekvienas darbininkų sluoksnis turės rasti sau pritaikintą brošiūrėlę.


Praėjusiais metais vien tik Tarybų Sąjungos technikumuose ir aukštosiose mokyklose mokėsi daugiau kaip 3,5 milijono žmonių. Į gamyklas ir fabrikus, į įstaigas 1955 metais atėjo maždaug 640 tūkstančių jaunųjų specialistų. Šalyje dabar yra daugiau kaip 5,5 milijono specialistų su aukštuoju ir viduriniu specialiuoju išsilavinimu. Nė vienoje kapitalistinėje valstybėje neskiriamas toks didelis dėmesys specialistų parengimui, kaip Tarybų Sąjungoje.


Vadinasi, lietuvių lenkų nusistatymai derybų dieną yra beveik visiškai priešingi. Todėl, suprantama, kad Karaliaučiaus derybos logingai galvojant, privalo pirmoj eilėj pradėti nuo mėginimų rasti šiokią tokią bandrą bazę. Tik tokią bazę turint, galima bus pereiti prie derybų tikrąja prasme.


,,Ukrainiečių“ skundas buvo perduotas juristų komisijai. Vilniaus uždarytų mokyklų klausimas atidėtas rudens sesijai.


Sunkioje kovoje su gausiais išorės priešais susikūrė ir sustiprėjo galinga, daugiatautė rusų valstybė. Rusų tauta kantriai pakėlė visus gyvenimo sunkumus, bet ji niekada negalvoje pasiduoti svetimų grobikų malonei.


Mūsų krašto tarybiniai žmonės su nepaprastu atidumu gilinasi į Tarybinės valstybės Pagrindinį Įstatymą – Stalino Konstituciją. Joje randa surašytus didžiuosius socialistinės demokratijos principus – pažangiausios visame pasaulyje demokratijos principus. Konstitucijoje tarybiniai žmonės mato visą tai, kas yra pasiekta ir iškovota mūsų šalyje. Stalino Konstitucijos straipsniai duoda išsamų ir aiškų atsakymą, kur glūdi mūsų šalies galia, kodėl jinai istorinėse grumtynėse įveikė plėšikiškiausius pasaulinius agresorius, kodėl tarybiniai žmonės pajėgs per trumpą laiką užgydyti karo padarytąsias žaizdas ir mūsų šalis kaip pažangos švyturys šviečia visoms laisvę mylinčioms pasaulio tautoms.


Prasidedant Naujiesiems metams (pagal musulmonų kalendorių), Afganistano ministras pirmininkas Muchamedas Daudas pasakė kalbą per Kabulo radiją. Daudas paragino tautą stiprinti bendradarbiavimo ir vienybės dvasią.


Įvykiai Taivanyje rodo, kad sustiprėjo Azijos tautų judėjimas už visišką išsivadavimą. Kovodami už savo idealus, šio judėjimo dalyviai įkvepiantį pavyzdį mato, konkrečiai, tokiose šalyse, kaip Kinija, Indonezija, Šiaurės Vietnamas, Mongolija, kurių tautos neseniai džiaugsmingai pas save sutiko brangų svečią iš Tarybų Sąjungos – drg. Vorošilovą. Sveikindamos taikingą TSRS politiką, jos pabrėžė, kad ši politika yra griežtai priešinga Amerikos politikai. Antra vertus, drg. Vorošilovo kelionė buvo tarybinės liaudies draugystės ir pritarimo visoms Azijos tautoms demonstracija.


Priimdami LENINO ORDINĄ, mes pasižadame Jums, drauge Stalinai, nenukrypstamai vykdyti Jūsų nurodymus, auklėti augančiąją kartą ištikimybės Lenino partijai dvasia, padėti jaunimui įsisavinti mokslo ir kultūros atsiekimus, pakelti jaunųjų patriotų jėgas kovai dėl tolesnio mūsų didžiosios Tėvynės suklestėjimo.


JAV delegatas vėl pasiūlė įtraukti į Generalinės Asamblėjos sesijos dienotvarkę vadinamąjį „Vengrijos klausimą“. Jis tikino komitetą, kad, keldamos šį klausimą, JAV siekiančios „susilpninti šaltąjį karą“, „normalizuoti“ santykius ir netgi stiprinti taiką.


Tarybinio Pabaltijo tautų bendravimas kasmet platėja. Visi liaudies ūkio šakų ir kultūros atstovai tarp savęs lenktyniauja, susitinka, keičiasi patyrimu. Jau tapo geru įpročiu, kai lenktyniauja tarpusavy rajonas arba miestas. Taliną ir Vilnių Ryga pralenkia gyventojų skaičiumi. Bet kas pasvers analitinėmis svarstyklėmis tikrąją visų darbo ir kūrybos žygdarbių vertę ir jų reikšmę ateičiai, kokiais tiksliausiais chronometrais mes sužinome sekundės dešimtąsias dalis, kuriomis mus pralenkia kaimynai? Tai neįmanoma ir nereikalinga. Bet atkaklus ir tikslingas darbo bei kūrybos judėjimas į naujas viršūnes, besilygiuojant tiek į nacionalinius, tiek ir į visasąjunginius švyturius, mums neįmanomas be Socialistinio lenktyniavimo, kaip be duonos kasdieninės.


Reutenio agentūros korespondentas, remdamasis SNO atstovo pareiškimu, praneša, kad SNO kariuomenė užėmė „prezidento“ Čiombės rūmus ir kad pats Čiombė yra rūmuos


R.Cookas atmetė teiginius, kad plėtimas kainuos dešimtis milijardų dolerių, ir sakė sutinkąs su minima 1-1,5 mlrd. JAV dolerių suma.


Vakar Rusijos armijos ir Lietuvos atstovai pasirašė Šiaurės miestelio, kuriame buvo dislokuota 107-oji motošaulių divizija, perdavimo ir priėmimo aktą. Nuo šiol beveik Vilniaus centre esančiame 66,5 hektaro plote nebeliko karinės technikos, jis perduotas Vilniaus valdžiai. Ji siūlo čia įsikurti įvairioms komercinėms organizacijoms.


Užkalbintasis pradžioje į šį kreipimąsi pažiūrėjo nepasitikėdamas ir įtardamas provokacija, bet Paulavičius nesiliovė:


Tačiau amerikiečių Žemės palydovai šnipai, nuolat skraidantys virš Taro dykumos netoli Pakistano sienos, nufotografavo storus elektros kabelius, einančius į vieną Pokarano požeminį sandėlį.


Kitokia, pasak “Izvestijų”, yra vieno žinomo Amerikos reikalų specialisto, mokslininko ir praktiko, nuomonė.


Chruščiovas. O ką mes galime daryti? Mes norėtume, kad jūs neplanuotumėte karo, o jūs planuojate. Mes į tai atsižvelgiame. Bet žinokite, kad šis karas gali brangiai atsieiti, ir Amerikos generolų kariniai planai negali būti įgyvendinti. Todėl reikalingas sambūvis. Jeigu jūs taip pat parodytumėte norą gyventi taikiai, kaip rodome mes, tai mes atpalaiduotume savo liaudį nuo mokesčių, nuo nereikalingų išlaidų apsiginklavimui, nenaudotume darbo jėgos gaminti tiems reikmenims, kurie nereikalingi žmogaus gyvenimui. Tai būtų tik naudinga Amerikos, Tarybų Sąjungos tautoms ir visoms pasaulio tautoms.


Be to, susitarimą dėl ginkluotųjų pajėgų sumažinimo jos dirbtinai sąlygoja dar ir tuo, kad būtų išspręstos politinės problemos, neturinčios nieko bendro su nusiginklavimu, kaip, pavyzdžiui, Vokietijos problema. Net prie tokio palyginti paprasto klausimo, kaip atominio ir vandenilinio ginklo bandymų nutraukimas, jos pripina kitus žymiai sudėtingesnius nusiginklavimo klausimus, kuriais susitarti kol kas nėra galimybės dėl tų pačių Vakarų valstybių pozicijos.


Prieš tris savaites, protestuodamos prieš Baltarusijos valdžios savavaliavimą pažeidžiant užsienio diplomatų ir jų gyvenamosios vietos neliečiamumą, savo ambasadorius iš Baltarusijos, be JAV, Vokietijos ir Prancūzijos, atšaukė daugelis Vakarų valstybių.


Jo lėktuvas nusileido dar senajame Honkongo oro uoste, o ketvirtadienį oficialiai bus atidarytas naujas, moderniausias pasaulyje “Chek Lap Kok” oro uostas.


Tokiu rodikliu kaip valdininkų papirkimas Rusija pastaraisiais metais įsitvirtino lyderių grupėje ir varžosi tik su Nigerija ir Pakistanu.


Svečiai kartu su Lietuvos aplinkos apsaugos departamento generaliniu direktoriumi Evaldu Vebra surengė spaudos konferenciją, kurioje buvo kalbama apie pasiektus susitarimus, pateiktus kai kurių objektų būklės vertinimus.


Rusijos užsienio žvalgybos tarnyba SVR apskritai nusistačiusi prieš demokratiją ir Vakarus, pati nori puoselėti priešo įvaizdį.


Lietuvos darbo žmonės su pasiryžimu ir džiaugsmingai dirba nesigailėdami triūso, kad ko greičiau būtų užgydytos karo padarytos žaizdos, kad klestėtų ir stiprėtų mūsų socialistinė tėvynė.


Bendra stebėtojų nuomone, tai, kad Buržes-Monuris gavo nežymią daugumą, ir nesutarimai pačių radikalų tarpe, o taip pat 14 sąjungininkų – socialistų tarpe, nežada naujosios vyriausybės patvarumo. Jos perspektyvoms įvertinti būdinga yra frazė, kurią dažnai buvo galima išgirsti parlamento kuluaruose po balsavimo:  „Laikina išeitis iki rudens” (liepos mėnesį parlamentas bus paleistas atostogoms).


Per metus laiko nuo išvadavimo iš vokiečių okupacijos vakarinėse Baltarusijos srityse atliktas didelis pramonės atstatymo darbas.


Tam nebūtina laukti ką tik Romoje vykusiame JT forume įsteigto tarptautinio teismo - kiekvienoje šalyje atitinkama teisinė institucija (kuriai Baudžiamojo proceso kodeksu pavedamos nagrinėti tokio pobūdžio bylos) privalo nusikaltimus žmoniškumui vykdžiusias organizacijas ir institucijas pripažinti nusikalstamomis.


Nustebęs ir išsigandęs dėl tokio didžiulio dėmesio komunistų suvažiavimui, reakcinis katalikų laikraštis „Ore dodiči“ dargi nutarė pareikšti protestą. „Laikas tam padaryti galą, – rašė jis, ir „sumažinti entuziazmą“. Bet į nepavydėtiną padėtį save pastatė „Ore dodiči“. Visuomenės susidomėjimo laipsnis kompartijos veikla nepriklausė nuo to, į ką apeliavo laikraštis. Italijos komunistų partija užima žymią vietą valstybėje ir tarptautiniame darbininkų judėjime, daro milžinišką įtaką politinei padėčiai savo šalyje.


O kas suskaičiuos kančias kitų, likusių gyvų?


Kaip didingai skamba Direktyvose - paleisti į darbą Kauno hidroelektrinę prie Nemuno. Ar kada nors Lietuvos darbo žmonės galėjo dargi svajoti apie tokią elektrinę? O dabar jie savo rankomis jau pradėjo ją statyti, jau padaryti pirmieji žingsniai, jau dedami pamatai naujai, dar šviesesnei rytdienai.


Įtempkime visas jėgas ir padėkime greičiau atstatyti mūsų brangiąją Tarybų Lietuvą, padėkime Raudonajai Armijai galutinai sutriuškinti šlykštųjį vokiškąji fašizmą ir iškelti pergalės vėliavą Berlyne.


Įdomi medžiaga surinkta skyriuje „Mūsų draugai kinai”. Atkreipia dėmesį šilke austas Mao Cze-duno portretas. Jį atsiuntė kinų pionieriai. Šiame skyriuje išstatyti albumai, nuotraukos, literatūra pasakoja apie Kinijos pionierių organizacijos įsteigimo istoriją, Kinijos Liaudies Respublikos vaikų gyvenimą ir mokymąsi.


Buvo smagi, demokratijos lygį rodanti anarchistinės POGO partijos reklama, paremta paradoksu, šokiruojančiais vaizdais.


Perjungti taikiems tikslams valstybių šiuo metu karo reikalams naudojamas lėšas ir išteklius, pabrėžiama deklaracijos projekte, galima visų šalių labui be jokio nuostolio jų liaudies ūkiui. Visos pereinamojo laikotarpio problemos, susijusios su visuotiniu ir visišku nusiginklavimu, gali būti išspręstos atitinkamomis nacionalinėmis ir tarptautinėmis priemonėmis.


Užsienio kariuomenė Pietų Korėjoje dangstosi SNO vėliava. Dėl to užsienio kariuomenės veiksmai pietinėje Korėjos pusiasalio dalyje rimtai kenkia Suvienytųjų Nacijų Organizacijos autoritetui ir garbingam vardui.


Pirma, Maskva ir Astana tebėra pasiryžusios “spartinti ant Sovietų Sąjungos griuvėsių vykstančius integravimosi procesus” (kai kas vadina tai pasiryžimu sukurti “atnaujintą SSRS”), jos yra pasirengusios strategiškai bendradarbiauti politikos ir ekonomikos srityse.


Europos reikalų ministerija buvo atsakinga tik už privatizavimo politiką.


Tuo metu, kai dauguma pasaulio valstybių siekia mažinti tarptautinį įtempimą, Jungtinių Amerikos Valstybių ir kai kurių kitų kapitalistinių valstybių vadovaujantieji sluoksniai vykdo tarptautinės padėties aštrinimo politika. Bet visi imperialistu kėslai ir ateityje sužlugs, kaip sužlugo visos jų agresijos iki šiol. Neįveikiama Tarybų Sąjungos bei visos socialistinės stovyklos galybė, visų dorųjų žmonių judėjimas už taiką pažaboja agresorius.


Dar absurdiškiau, kai kalbant apie kagėbistus tokį argumentą - jų priesaiką SSRS - kartoja politikai.


Ministras pažadėjo etniniams albanams “brolišką solidarumą” kovojant su serbų pajėgomis.


Paklaustas, ar Rusijos žvalgyba dabar naudojasi buvusiais KGB agentais, ar verbuoja naujus žmones, Gordijevskis pirmiausia nurodo, kad Maskvai pavyko išvežti iš Baltijos šalių visus svarbius KGB archyvus, tad senieji šaltiniai išsaugoti ir prieinami.


Lietuvą užplūdusiame teisiniame ir moraliniame chaose tikriausiai esama ir jo atsakomybės dalies.


Vasario 28 d. V. Ulbrichtas ir jo palydovai, o taip pat TSRS ambasadorius Vokietijos Demokratinėje Respublikoje M. Pervuchinas išvyko į Berlyną.


4. Paėmę valdžią į savo rankas, Rusijos darbininkai ir valstiečiai, vadovaujami bolševikų partijos, ėmėsi taikaus kuriamojo darbo. Bet revoliucijos nuverstos išnaudotojų klasės sukėlė pilietinį karą prieš darbininkų ir valstiečių valdžią, mėgindamos ginklo jėga atkurti savo ankstesnį viešpatavimą. Joms kovoti prieš darbininkus ir valstiečius padėjo smulkiaburžuazinės menševikų ir eserų partijos, galutinai nusiritusios į kontrrevoliucijos stovyklą.


Šie pasiūlymai, kuriuos vietos sluoksniai iš viso laiko įgyvendinimu Tarybų Sąjungos praktinės linijos – komitetas turi dalykiškai kūrybiškai spręsti svarbiausią savo uždavinį – buvo priimti be prieštaravimų. Tik JAV valstybės sekretorius D. Raskas pareiškė, kad, jo delegacijos nuomone, ateityje gali būtinai prireikti įsteigti pakomitečius.


Plenumas įpareigoja komjaunimo organizacijas nepaliaujamai kovoti prieš buržuazinės propagandos mėginimus primesti tarybiniam jaunimui niekingą skonį ir pažiūras. Reikia žymiai daugiau dėmesio skirti bendros jaunimo kultūros pakėlimui, teisingų estetinių pažiūrų ir skonio formavimui. Mes turime padėti jaunimui susivokti, kas yra meniška ir gražu, mokėti teisingai įvertinti literatūros, tapybos, skulptūros, architektūros, muzikinio, šokių ir vokalinio meno kūrinius. Būtina drauge su atitinkamomis organizacijomis rengti vaikų žaislų, vaikų avalynės ir drabužių, vaikų piešinių parodas; būtina padėti gerinti dainavimo ir piešimo dėstymą mokyklose; steigti namų ruošos, kirpimo ir siuvimo ratelius, įtraukti jų vadovavimui dailininkus, sumanias namų šeimininkes ir pan.


Ilgų metų vergija įspaudė savotišką antspaudą, o ypač vietos lietuviui. Tos vergijos pasėkomis, mūsų nuomone, galima išaiškinti ir tai, kad lietuvis lengva širdimi išsižada savo gimtojo kampelio, savo gimtosios žemelės ir keliauja svetur ieškodamas gardesnės duonelės. Taip prieš karą plaukė Amerikon, vyko į tolimus Rusijos miestus. Tiesa, kad perkama prekė, kad jis sociališkai yra lygus, arba, tiksliau, kad jis gali patapti su kitais lygus – Amerikoje naikina patį socialinį darbo ir kapitalo klausimą. Darbininkai, kad ir iš mūsų krašto nuvažavę į Ameriką ir ten kelis metus pagyvenę, ją susiriesdami giria ir gina. O tai yra labai geras dalykas: darbininkas nekeikia tos šalies, tos valstybės, kurioje jis gyvena ir dirba; jis nekelia prieš tos valstybės, kurioje jis gali patapti kapitalistu, vyriausybę jokios revoliucijos. Vadinasi, darbininkas nėra valstybės ir jos vyriausybės priešas, o prietelis. Tai jau labai gerai.


„Berliner Tageblatt“ praneša iš Varšuvos, kad artimi vyriausybei laikraščiai paskelbė Lietuvos atsakymo notą be komentarų. Tiktai šovinistinė spaudos dalis stengiasi išaiškinti prof. Voldemaro pasiūlymą pasirinkti deryboms Karaliaučių, kaipo vokiečių intrigų vaisių. Valdantieji sluoksnai prof. Voldemaro atsakymu nesą nepatenkinti ir nurodą kad, esą, ačiu Stresemano įtakai Voldemarui, Rytų Europa vienu žingsniu labiau prisiartinusi prie taikos. Ar lenkų vyriausybė priimsianti pasiūlymą pradėti derybas kovo 30 d. Karaliaučiuj, dar esąs klausimas. Tai daugiausia pareisią nuo derybų, kurios tuo klausimu būsiančios vedamos Ženevos užkulisiuos.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Didžiosios Tarybų Sąjungos pergalės neša pražūtį ir galą ne tik vokiškiesiems imperialistams, bet ir lietuviškiesiems jų tarnams.


Pradėjęs kovo 14 d. savo darbą 18-kos valstybių komitetas, pažymi Zorinas, pradėjo vykdyti jam iškeltą uždavinį. Kovo 15 d., kaip žinoma, TSRS užsienio reikalų ministras A. Gromyko pateikė komitetui svarstyti tarptautiniu mastu griežtai kontroliuojamo visuotinio ir visiško nusiginklavimo sutarties projektą, kuriame konkrečiai įkūnyti TSRS ir JAV suderinti ir Generalinės Asamblėjos aprobuoti visuotinio ir visiško nusiginklavimo principai ir kuriame yra detali tokio nusiginklavimo programa, paskirstyta į tris etapus ir apskaičiuota įgyvendinti per ketverius metus, esant griežtai tarptautinei kontrolei kiekviename šios programos etape.


Kartu su kancleriu į Maskvą atvyko VFR finansų, ekonomikos ir užsienio reikalų ministrai.


Dviejuose – Amerikos ir Indijos pateiktuose – Sueco klausimo sprendimo planuose, kaip vandens laše atsispindi dvi politikos: imperialistinė politika, nenorinti atsižvelgti į didžiulius istorinius pakitimus, įvykusius Azijoje ir Afrikoje, kurių tautos nenori kolonijinio engimo, ir politika, pripažįstanti ir remianti teisėtą tų tautų siekimą užtikrinti sau visišką nacionalinę nepriklausomybę.


Už posėdžių salės vyksta atskirų NATO šalių atstovų susitikimai ir derybos su Atlanto bloko kariniais vadovais. Šiandien Eizenhaueris priėmė Makmilaną, o Adenaueris susitiko su NATO ginkluotųjų pajėgų Europoje vyriausiuoju vadu generolu Norstedu.


Buvo sutarta, kad artimiausioje ateityje Kopenhagoje įvyktų Danijos – Tarybų Sąjungos derybos kai kurioms savitarpio pretenzijoms sureguliuoti dėl atsilyginimo, susijusio su Pabaltijo respublikų įėjimu į Tarybų Sąjungą.


BERLYNAS, III. 1. TASSo korespondentas K. Savinas praneša: šiandien Vokietijos Demokratinės Respublikos darbo žmonės mini šeštąsias Nacionalinės liaudies armijos metines. Dabar VDR ginkluotosios pajėgos yra šiuolaikinė armija su aukštu politinio ir karinio kareivių, puskarininkių ir karininkų parengimo lygiu.


„Le Temps“ (birželio 5 d.), matyt nujausdamas, kad per šią sesiją lenkai daug ko nelaimės, pranašauja, kad ,,lenkai rezervuoja sau teisę per Tautų Sąjungos plenumą rugsėjo mėn. konstatuoti Lietuvos blogą valią“.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Žemiau spausdinamas nurodyto Laiško tekstas:


Vakar rytą ASEAN lyderiai susitiko su Kambodžos ministru pirmininku Hun Senu.


Jis labai bijojo, kad rinkimų reforma nesukeltų anarchijos, kad nebūtų pažeistos tradicijos ir šalis neprarastų to, ką sukaupė per šimtmečius.


Teko iš kai kurių teisėjų girdėti, kad niekur nėra, pavyzdžiui, įstatyminio stribų įvertinimo.


Janas Ščiasnas iš Marianų Laznių ir Jaroslavas Filingeris iš Karlovų Varų ėjo aikšte, apsikabinę su nauju draugu iš Čilės — Džuvenu Pinto. Į šią draugišką kompaniją buvo nukreipta dešimtys objektyvų. Tamara Michailova iš Leningrado ir Liusia Poliakova iš Ramensko nusifotografavo su kolumbiečiu Chulio Renteriju.


NATO delegacijos vadovas Dytrichas Genšelis apibūdino dabartinę NATO poziciją buvusių TSRS respublikų atžvilgiu, ne kartą akcentuodamas, kad NATO neprekiauja ginklais, jų nedalija, o visoms suinteresuotoms šalims siūlo paramą, pataria organizaciniais klausimais. Baltijos respublikoms, pasakė jis, būtina normaliai bendradarbiauti su visomis kaimyninėmis šalimis, o ne žiūrėti tik viena kryptimi, iš anksto kurią nors valstybę apkaltinus priešiškumu. Tačiau bet kuriuo atveju Baltijos šalims gyvybiškai svarbu turėti savo kariuomenę - stiprią, gerai organizuotą ir gerai apginkluotą. Taip, piliečiams trūksta butų, maisto, drabužių, viso kito. Bet, anot D. Genšelio, Baltijos respublikų gyventojai turi suprasti, kad ginklai jų kariuomenei taip pat būtini.


Ilgai trunkančiais plojimais buvo sutikti baigiamieji Tarybų Sąjungos delegacijos vadovo žodžiai: tautų valia užtikrinti taiką turi vadovautis visos valstybės visuose savo veiksmuose. Tarybų Sąjunga, savo ruožtu, kaip ir anksčiau, nuosekliai vykdys taikos ir tautų draugystės politiką, taikaus valstybių sambūvio, nepriklausomai nuo jų visuomeninės santvarkos, politiką, nes kaip tik tokia politika atitinka svarbiausius visų tautų interesus ir lūkesčius.


Jame būtų kaupiama ir surinktoji medžiaga.


Išsprendus nusiginklavimo problemą, be abejo, susidarytų žymiai palankesnės sąlygos visų šalių ir ypač šalių, neseniai išsivadavusių arba išsivaduojančių iš kolonijinės priespaudos ir išnaudojimo gyventojų gyvenimo lygiui kelti.


Užsienio reikalų ministerijos spaudos ir žinių skyrius informavo, kad Europos bendrijos komisijos pareigūnas pranešė Lietuvos Respublikos misijai prie EB, jog gruodžio 21 d. Europos bendrijos valstybių užsienio reikalų ministrų posėdyje buvo ratifikuota Lietuvos Respublikos ir EEB prekybos bei komercinio ir ekonominio bendradarbiavimo sutartis, pasirašyta 1992 m. gegužės 11 d.


Tavo pirminėje organizacijoje, kaip ir visose kitose, įvyko ataskaitinis-rinkiminis susirinkimas, kuriame buvo susumuoti per metus atlikto darbo rezultatai. Šiam klausimui bus skirti ir suvažiavimai, tik su tuo skirtumu, kad juose bus kalbama apie darbą, nuveiktą per ilgesnį laikotarpį ir kuriame dalyvavo labai daug žmonių: pirmuoju atveju — respublikos komjaunuoliai, antruoju — visos šalies komjaunimas. Tačiau svarbu tai, kad tame didžiuliame darbe, kuris bus svarstomas suvažiavimuose, yra ir tavo darbo, tavo draugų darbo dalis. Juk VLKJS pagrindas — tai pirminės organizacijos, ir iš jų visų pastangų susidaro visa komjaunimo veikla.


Dabar mes jau nebe vieni. Pasaulyje egzistuoja galinga socializmo ir demokratijos stovykla.


Atsižvelgdamos į visą tą reikšmę, kurią turi nusiginklavimo problema žmonijos ateičiai, abi Vyriausybės sutiko, kad pribrendo sąlygos neatidėliojant išspręsti šį klausimą. Kartu jos pabrėžė nors ir dalinio susitarimo dėl nusiginklavimo reikšmę ir reiškia vieningą viltį, kad toks susitarimas gali būti paspartintas ir palengvintas vienašališkai mažinant ginkluotąsias pajėgas. JFLR vyriausybė šia prasme sveikino neseniai priimtą TSRS Vyriausybės Nutarimą sumažinti apsiginklavimą ir ginkluotąsias pajėgas, būdama tos nuomonės, kad tai yra stambus indėlis siekiant palengvinti išspręsti bendro nusiginklavimo klausimą.


Ne už socialdemokratų partiją ir Schroderį, bet prieš Kohlį.


Šalyje kaip tik vyko rinkimai į Bundestagą, kurie lėmė ir naujo Vokietijos vadovo rinkimus.


“Jis paprasčiausiai pasiėmė vadovaujančių darbuotojų (baigiant valdybų viršininkų pavaduotojais) sąrašą, du trečdalius pavardžių išbraukė, prie kitų parašė klaustukus.


Tarybinės demokratijos sąlygomis darbininkai ir valstiečiai tapo visos žemės, jos gelmių, visų fabrikų ir gamyklų, šachtų ir rūdynų, geležinkelių, elektrinių ir visų kitų gamybos priemonių šeimininkais. Nė viena buržuazinės demokratijos šalis negali padaryti nieko panašaus, nes ten gamybos priemonės kapitalistams tarnauja priemone liaudies masėms išnaudoti.


Tegyvuoja galingoji Tarybų Sąjunga! Tegyvuoja brangioji Tarybinė Vyriausybė!


Rekomenduojama organizuoti, kad įmonių kolektyvai kultūriniu atžvilgiu šefuotų atskiras naująsias statybas.


Deputatas E.Klumbys atkreipė kolegų dėmesį į tai, kad pagal galiojantį Rinkimų įstatymą neeiliniai rinkimai gali būti paskelbti ne anksčiau kaip prieš 5 mėnesius. Tad ar nevertėtų pirmiausia keisti Rinkimų įstatymą, o po to tartis dėl datos. Tai, beje, ir buvo visos dienos diskusijų bei nesutarimų esmė, juolab kad Rinkimų įstatymas yra netobulas ne tik šiuo požiūriu. Dešinioji pusė atkakliai laikėsi savo - pirmiausia ragino susitarti dėl rinkimų datos.


“Didėjantis Europos savarankiškumo siekis - dovana Rusijos diplomatams”, vakar rašė Rusijos laikraštis “Kommersant daily”.


Pasiūlymai dėl antrojo penkmečio plano, toliau nurodė pranešėjas, nubrėžia didžiulius uždavinius žemės ūkio gamybai ir valstiečių pajamoms didinti. Pažymėjęs, kad žemės ūkis kooperuojamas neturint žemės ūkio mašinų, drg. Liu Šao-ci pareiškė, kad todėl antrajame penkmetyje pagrindinis žemės ūkio gamybos didinimo metodas, kaip ir iki šiol, bus derlingumo kėlimas, kooperatyvams ir privatiesiems valstiečiams statant irigacijos įrenginius, daugiau tręšiant dirvą, vykdant melioracijos darbus ir t. t.


Tačiau abi Vyriausybės apgailestaudamos konstatavo, kad Kinijos Liaudies Respublikai iki šiol nebuvo pripažinta atstovavimo Suvienytųjų Nacijų Organizacijoje teisė, ir atkakliai sieks, kad ši teisė šiai didžiajai šaliai būtų pripažinta.


Seimo nariai, ir ne vien jie, dar nepraranda iniciatyvos posėdžius pradėti ir baigti pareiškimais. Vakar darbo pradžioje perskaityti net keturi. Pirmąjį skaitė laikinai einantis premjero pareigas A.Abišala. Jis išsakė Vyriausybės nuomonę dėl įstatymo atidėti aukcionus ir viešo akcijų pasirašymo. Anot jo, Vyriausybė tam nepritaria ir dėl galimų padarinių neprisiims atsakomybės. (Įdomu, kodėl tokie oficialūs pareiškimai, kaip senais laikais, taip ir dabar, teikiami visos Vyriausybės vardu. Išvakarėse vykusiame Vyriausybės posėdyje dėl to nebuvo balsuota.)


Taip pat sąjungos nariai apsiėmė pakaitomis ir pilniausiu atviriausiu būdu pranešti visas žinias apie savo apsiginklavimo didumą, apie savo karinę, jūrų ir oro programą ir apie sąlygas tosios savo pramonės, kuri yra panaudotina karo reikalams.


B. Maknickas neslepia, kad jis ir daugelis išeivių Prezidentu norėjo matyti V. Landsbergį, tačiau džiaugiasi, kad valstybei nevadovauja A. Paulauskas.


Rusijos parlamentas priėmė nutarimą dėl buvusios TSRS valstybės simbolių.Remiantis šiuo dokumentu, buvusios TSRS valstybės simboliai - herbas, vėliavos - paliekami ant Rusijoje esančių pastatų ir atstovybių užsienyje tik tuo atveju, jeigu yra meno objektai arba jų pakeitimas gali pakenkti pastatu


Prezidentas de Golis reikalauja sau naujų platesnių įgaliojimų. Šis reikalavimas pareikštas jo laiške parlamentui, kuris susirinko šiandien rytą nepaprastosios sesijos ryšium su Prancūzijos–Alžyro susitarimais Eviane.


Šiuo metu Kinija Taivaną laiko viena iš savo provincijų ir grasina imtis karo veiksmų, jei sala oficialiai pasiskelbtų nepriklausoma.


Palestiniečių vadovas Arafatas dar praėjusį šeštadienį kreipėsi į kalinius, prašydamas baigti streiką.


Tiek aukštosiose mokyklose, tiek ir mokslinio tyrimo įstaigose numatyta žymiai sustiprinti mokslinį darbą, visą tarybinių mokslininkų veiklą priartinti prie liaudies ūkio poreikių.


Ir nebeaišku, ką labiau A.Brazauskas norėtų sudeginti: ar savo praeitį, ar mūsų atmintį?


Joje kadaise buvo įkištas slaviškas, turbūt rusiškas veikėjas, kaip tais laikais buvo privalu daryti, kad meno kūrinys galėtų išvysti dienos šviesą ir nebūtų įvertintas kaip nacionalistinis ar drumsčiąs sovietinės liaudies ramybę.


Lietuvos KP Centro Komiteto nutarime pažymėta, kad atskiri komunistai, komjaunuoliai patys nerodo darbštumo pavyzdžio, jų elgesys kartais neatitinka komunizmo statytojo moralinio kodekso reikalavimų.


R. Cookas vakar sakė kalbą per Didžiosios Britanijos parlamente vykusias diskusijas dėl Lenkijos, Čekijos ir Vengrijos pakvietimo ratifikavimo.