Šie paskubomis ir tinkamai neapsvarsčius priimti dokumentai sukėlė labai nevienodą visuomenės reakciją. Istorijos instituto direktorius, profesorius A.Tyla 1992 m. lapkričio 13 d. raštu kreipėsi į Aukščiausiosios Tarybos pirmininką V.Landsbergį ir ministrą pirmininką A.Abišalą, pareikšdamas, kad šiuo įstatymu ir nutarimu „suskaldomas vieningas Lietuvos valstybės archyvų fondas ir pradedama vykdyti archyvų decentralizacija. Visa tai prieštarauja ir dabar veikiančiam Lietuvos archyvų įstatymui, ir naujai rengiamo įstatymo pagrindinėms nuostatoms. Nuostabiausia tai, kad didelį archyvų kompleksą pavedama valdyti vienai iš mokslinio tyrimo įstaigų. Tai aiškus nonsensas, galintis sukelti skaudžių pasekmių. Įstatymo sumanytojai ir autoriai, norėjo jie to ar ne, sukūrė archyvų uždarymo mechanizmą, ir niekas negali užtikrinti, kad juo nebus pasinaudota. Įstatyme minimi vadinamieji ypatingos reikšmės archyvai yra visos tautos turtas, ir jokia politinė ar visuomeninė organizacija, jokia mokslinio tyrimo ar kita įstaiga negali gauti teisės monopolizuoti jo valdymo tvarkymo. Yra pakankamai civilizuotų būdų įtraukti šiuos archyvus į Lietuvos valstybinių archyvų sistemą ir reglamentuoti jų panaudojimą”.


Buvo vieningesnė valstybinė linija, kurią skelbė Sąjūdis ir kurią būdavo sunku išplauti kokia nors spekuliatyvia demagogija.


Toki yra lenkų politikos keliai ir metodai. Bet ne visada net patys, iš pažiūros, tikrieji keliai gerai nuveda prie tikslo. Kai kada net didžiulis mechanizmas atsisako veikti, jei jame netikėtai iškrinta ar trūksta kad ir mažos dalelės. Ir rudenį lenkų užtaisoma armota gali netikėtai paleisti šūvį... į žvirblius. Rytų Europoj yra tiek daug sprogstamos medžiagos, ant kurios kaip tik daugiausia patys lenkai sėdi, kad jos sprogimas pirmiausia paliestų lenkus.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Karštais plojimais susirinkusieji sutiko draugus N. S. Chruščiovą, A. I. Mikojaną ir kitus delegacijos narius, draugus L. I. Brežnevą, N. A. Bulganiną, O. V. Kuusinena, M. A. Suslovą, K. J. Vorošilovą, G. K. Žukovą, P. N Pospielovą, A. N. Kosyginą, M. G. Pervuchiną, o taip pat Vokietijos Demokratinės Respublikos ambasadorių Tarybų Sąjungoje J. Kenigą.


Naujoji kairiojo sparno koalicinė vyriausybė Italijoje turi savo gretose kelis kurdams pritariančius asmenis.


Nepaisydamas Kairiųjų sąjungos (SLD) priešinimosi, Seimas jau senokai buvo priėmęs šį įstatymą, tačiau jį vetavo prezidentas A. Kwasniewskis.


„Moderninis diktatorius turi pabaigti tautinio susipratimo auklėjimo darbą, nes jis besipriešinančias partijas mokina pareigų, kurių jos turi savo tautai. Tvirta tauta diktatorių tol pripažįsta savo ponu, kol ji jaučia, kad jis jos interesams tarnauja. Ir moderninė diktatūra įrodo, kad ji savo jėgą, kuria ji veikia, galiausiai ima iš tautos ir tik tautai tarnauja“.


Praturtėjo iš aferos su pasenusiomis trąšomis ir nekondicinėmis kukurūzų (Aleksandras Tkačenka išvaizda panašus į Nikitą Chruščiovą) sėklomis, atgabentomis iš Amerikos, pardavė jas Ukrainos rinkoje.


Todėl atitinkamų valdybų darbuotojai turėtų visų pirma ieškoti silpnų provincijos vadovų vietų.


O kai pradėjo kalbėti Arvydas Juozaitis, Vytautui Landsbergiui teko žmones raminti, kad netriukšmautų ir leistų pasisakyti.


Abu tie kaimo berniokai mažažemių valstiečių sūnūs, buvo suimti už pagalbos teikimą tarybiniams partizanams. Ločmelis išvežtas drauge su tėvu, motina ir 18 metų seserimi. Iš pradžių jie sėdėjo Rygos rajono koncentracijos stovykloje, bet 1943 m., artėjant frontui, vokiečiai visus kalinius išgabeno Vokietijon. Šeima buvo išsklaidyta. Iš Rygos į Noigamą, Hamburgo rajone, vienu metu išvežta 6.000 žmonių. Noigame jų jau laukė apie 72.000 tokių pat hitlerinių aukų iš įvairių kraštų. Čia žmonės nebuvo laikomi žmonėmis, todėl ir vardais jų nevadino: pakako numeriukų, kuriuos jie turėjo nešioti, lyg šunys, ant kaklų ir prie krūtinės.


Japonijos taikos šalininkai rūsčiai smerkta JAV vyriausybės veiksmus, kurie kelia branduolinio karo pavojų, pareiškė Japonijos taikos komiteto pirmininkas Hiranas. Japonijos taikos šalininkai, pareiškė jis, laiko Kubos respubliką taikos ir nepriklausomybės simboliu, deglu, kuris nušviečia priklausomųjų ir kolonijinių šalių tautų nacionalinio išsivadavimo kovos keli


Mitingo dalyviai vieningai priėmė rezoliuciją, kurioje sakoma:


Pirma, sakė Jakovlevas, visiškai “nepasitvirtino spekuliacijos, kad kriminaliniai nusikaltėliai ateis į valdžią įstatymų leidimo susirinkime”, ir, antra, tarp patekusiųjų į antrąjį ratą “beveik nėra radikalų ir kraštutinių pažiūrų žmonių”.


Didžiosios Britanijos ambasadorius seras Arčibaldas K. Keras kreipėsi į TSRS Užsienio Reikalų Liaudies Komisaro Pavaduotoją drg. S. A. Lozovskį laišku, kuriame savo vyriausybės vardu prašė paskelbti tarybinėje spaudoje ministerio be portfelio p. Ričardo Lou gegužės mėn. 2 d. pareiškimą atstovų rūmuose ryšium su TSRS LKT įgaliotinio repatriacijos reikalams generolo pulkininko Golikovo 1945 m. balandžio mėn. 30 d. intervju anglų karinių valdžios organų išvaduotųjų tarybinių belaisvių padėties klausimu.


Tai - jau antroji lietuviška mokykla Kaliningrado srityje. Pirmoji nuo 1962 metų veikia Eitkūnuose (Nesterovo rajono Černyševskoje gyvenvietė).


Prie Guan-teno priėjo plačiapetis šviesiaplaukis žmogus. Jo akys buvo mėlynos, svetingos.


Kompanijos, kurių pavadinimus nustato izraeliečiai, dingsta, vietoj jų atsiranda naujos, turinčios užmaskuoti Maskvos ir Teherano bendradarbiavimą.


Toliau pranešėjas demaskavo socialinę de Golio režimo demagogiją. Jis parodė, kad pats prezidentas de Golis ir Pompidu vyriausybės ministrai yra tiesiogiai susiję verslo ar giminystės ryšiais su didžiausiomis kapitalistinėmis šalies monopolijomis.


Sunku tvirtinti, kad ar Varšuva ar Maskva šiandien karo norėtų. Vidaus padėtis ir pas vienus ir pas antrus nėra tokia, kad galėtų lengvai karą pakelti. Tačiau juk žinia, kad dažnai karan įtraukia ne laisvas noras, bet aplinkybės.


Dabar į ją įtraukti ne tik Kosovo albanai ir serbai, ne tik kaimyninės šalys, bet ir beveik visos tarptautinės organizacijos ir didžiausios pasaulio valstybės.


Vyriausiasis palestiniečių derybininkas Saibas Erekatas vakar išskrido į Vašingtoną aptarti šio klausimo su Clintono administracijos pareigūnais.


Beveik kartu su šiuo įvykiu kilo antras, kurs šį kartą sukėlė visus Varšuvoj dirbančius užsienių laikraštininkus. Dalykas toks. Čekoslovakų pusiau oficiozinio dienraščio „Prager Presse“ Varšuvos korespondentas pranešė savo laikraščiui apie laukiamas atmainas lenkų ministeriu kabinete, būtent, kad Bartelis ir Zaleskis pasitrauksią iš savo vietų. Dėl to pranešimo lenkų telegramų agentūra paskelbė, kad ji esanti įgaliota pranešti, kad pasirodžiusioji „Prager Presse“ ir kituose laikraščiuose žinia apie vyriausybės rekonstrukcija esanti neteisinga. Kartu telegramų agentūra pranešanti, kad „imamasi priemonių, kad ateity užsienių laikraščių atstovai negalėtų skleisti melagingų informacijų“. Dėl paskutinio posakio ėmėsi žygių Varšuvos užsienių spaudos klubas, kuriame dalyvauja vokiečių, amerikiečių, anglų, austrų, čekoslovakų ir rusų spaudos atstovai. Rugsėjo 24 d. klubas turėjo susirinkimą, kur buvo nutarta prieš tokį lenkų oficialinės įstaigos elgesį protestuoti. Yra išrinkta komisija, kuriai pavesta pranešti užsienių spaudos nusistatymą lenkų vyriausybei.


Jo tikslas - rinkti, apibendrinti ir pateikti būtiną informaciją apie padėtį trijų šalių oro erdvėje ir civilinėms, ir karinėms žinyboms, “taip pat ir NATO vadovybei”.


Deputatas J. Beinortas trečiajam svarstymui pateikė gyventojų apsirūpinimo gyvenamosiomis patalpomis įstatymo projektą.


Tačiau, kaip Jūs žinote, derybos dėl nusiginklavimo, kurios vyksta daugiau kaip 10 metų Suvienytųjų Nacijų Organizacijoje, iki šiol nedavė realių rezultatų.


“Klaipėdos smeltės” įstatinis kapitalas buvo 38,028 mln. Lt, valstybei priklausančių akcijų (89,5 proc.) nominali vertė - 34,038 mln. Lt.


– Į jį irgi neisime, – sako meras, – nors jo savininkas taip pat komunistas. Čia irgi jau yra buvę draugai iš Tarybų Sąjungos.


- Ar Jums neatrodo, kad partija laikosi tik savo lyderio - A.Brazausko - autoriteto dėka, o jam išėjus, pakriktų?


Venecueloje amerikiečių naftos monopolijų statytinis prezidentas Peresas Himenesas uždarė į kalėjimus ir koncentracijos stovyklas šimtus studentų, kur jie žiauriai kankinami. Dvejus metus buvo uždarytas universitetas Karakase, kurio studentai ir profesorių-dėstytojų kolektyvas reiškė nepasitenkinimą dabartiniu režimu. Pernai vienos studentų demonstracijos metu Venecuelos policija ėmė šaudyti į demonstrantus: dešimtys studentų buvo užmušta, šimtai sužeista. Vienos studentų demonstracijos Gvatemaloje metu policija ir kareiviai sužeidė 32 žmones. Neseniai Čilės policija ir kariuomenė užmušė, sužeidė ir suėmė šimtus studentų. Kalėjime kankinasi Meksikos studentų lyderiai Nikandro Mendosa ir Mariano Molina. Policija savavaliauja Kolumbijoje, Paragvajuje, Brazilijoje ir kitose šalyse.


Teigdamas, kad šie institutai įkurti „visuomenės gerovės“ interesais, de Golis laiške rašo, kad jų veiklos tikslas turi būti, skyrium imant, šalies ekonomikos vystymas, „nacionalinis klestėjimas“ ir „Prancūzijos galybė“.


Čia įžvelgtume neryžtingumą, sutrikimą ir dairymąsi.


Naujoji Lietuvių literatūra nedidelė. Pernai pasirodė D. Alseikos knygelė apie Vytauto sumanymą vainikuotis, šį tą liečiu aš savo darbelyje apie Enėją Silvių ir Jeronimą Pragiškį. Šiemet padidės darbų skaičius — atsiras ne tik istorinių, bet ir dailės dalykų.


Bet nesitikėjau, kad mažytė Lietuva apvers tokį grandiozinį karinio, politinio, ekonominio režimo vežimą visiškai nauju būdu: žibuoklė prieš giljotiną - beginkliai žmonės prieš tankus!


Demokratinė Prancūzijos visuomenė griežtai kritikuoja de Golio planą, pabrėždama, kad visos valdžios sutelkimas vieno žmogaus rankose sudaro galimybę visokioms bonapartistinio tipo avantiūroms ir kelia grėsmę nacionaliniams šalies interesams. De Golio sumanyta konstitucijos reforma čia laikoma etapu įvedant atvirą monopolistinio kapitalo diktatūr


Tačiau 1945 m., kai šalis jau buvo išvaduota nuo japonų, Kim Te Čžunas suprato, kaip pavojinga būti oratoriumi, jei esi opozicionierius.


,,Daily Telegraph“ praneša, kad Seipelis norėjęs išsklaidyti neramias žinias skleidžiamas Italijos ir Prancūzijos ryšy su Austrijos ir Vokietijos susijungimo klausimu. Be to, Seipelis įtikinėjęs Scialoją, kad Austrija nesikišianti į Italijos elgesį su vokiečiais pietų Tiroliuj. (Elta).


Priešinimosi taktika ir argumentacija buvo panaši.


Jeigu ši ir toliau taip vilkins, vieną gražią dieną Kučma gali kreiptis į tautą: “Dėl nekonstruktyvių įstatymų leidžiamosios valdžios veiksmų susiklosčius pavojingai padėčiai aš, kaip Konstitucijos garantas, priverstas perimti visą valdžią…”


Rusija, Brzezinski nuomone, nors geografiniu požiūriu yra milžiniška, savo ekonomika gali lygintis tik su trečiojo pasaulio šalimis.


Lietuviai taip pat patyrė negalinčios atsisakyti imperinių ambicijų Rusijos blokadą. Maskva netesėjo Lietuvai (kaip ir vėliau Čečėnijai) duotų pažadų atlyginti okupacijos padarytą žalą.


LDDP neketina prisaikdinti savo kandidatų, kad šie, tapę deputatais, įeis į partijos frakciją Seime. Tikima žmonių padorumu.


Tad kai į valdžią Indijoje atėjo poetas, turintis branduolinių ambicijų, šalis iš esmės pakeitė savo tradicinį kursą.


Partija iš esmės baigia rengtis rinkimams: yra programa, numatyti kandidatai į deputatus.


“Privalome užmiršti praeitį ir galvoti apie ateitį”, - pareiškė Kambodžos vadovas.


B.Komorowskis ir A.Katkus sutarė, kad Lietuva ir Lenkija turetu labiau bendradarbiauti rengiant karininkus.


Į Čečėniją atvyko parlamentarų grupės iš Lenkijos, Gruzijos bei Estijos.


Kai mūsų kurso auklėtiniai sužinojo apie partijos ir vyriausybės Kreipimąsi į komjaunuolius ir jaunimą, daugelis mano draugų pareiškė norą važiuoti į svarbių šeštojo penkmečio pramonės objektų statybą.


Izraelio premjerui Benjaminui Netanjahu nepavyko susigrąžinti į savo vyriausybę buvusio užsienio reikalų ministro Davido Levio.


Vyriausybė įpareigojo Lietuvos bankus ieškoti būdų, kaip įsigyti daugiau grynųjų rublių. Lietuvos bankas ir Taupomasis bankas taip pat turėtų laisvai keisti talonus į rublius ir atvirkščiai. Tuo tarpu Lietuvos banko vadovai mano, kad toks laisvas keitimas nepriimtinas.


- Rudenį Seime ketinamos ratifikuoti Tarptautinė ekologiškai pavojingų objektų statybos konvencija bei Konvencija dėl poveikio aplinkai įvertinimo tarptautiniame kontekste turėtų sudaryti tam teisinį pagrindą.”


Baltarusijoje pažeidžiamos ne rusų, kaip Latvijoje (tokia Maskvos nuomonė), o baltarusių teisės, todėl Rusijos politikai nesikiša.


Barakuose mes slapstėmės ir vengėme eiti į darbą. Tada mus gaudydavo ir žiauriai mušdavo.


Kurklių valsčiuje (Ukmergės apskrityje) nėra pirminės partinės organizacijos. Nebuvo ligi šiol ir komjaunimo organizacijos. Valsčiuje yra daug aktyvistų, tačiau, nesant partinio vadovavimo, jie gyvavo tik popieryje. Tą padėti išnaudojo buožiniai elementai. Kai kur jie vėl atėmė žeme iš naujakurių ir privertė naujakurius jiems vergauti. Buožė Baltrėnas, turėjęs 70 ha žemės, grasindamas privertė naujakurius dirbti jo naudai. Buožė Vincas Pulys, gyvenas Šilinėje, sąmoningai sugadino vienuolika kuliamųjų mašinų. Niekas nenušviesdavo darbo valstiečiams tarptautinės padėties, einamojo momento įvykių. Tai išnaudojo buožiniai nacionalistai ir savo skleidžiamais melagingais gandais klaidino žmones.


Pusketvirtos valandos be pertraukos posėdis kiek nuvargino T. S. tarybos narius. Nebuvo ir žurnalistai per daug kantrūs ir posėdžio kalbas reziumavo labai nevykusiai.


Splitas – senovinis Jugoslavijos uostamiestis Adrijos jūros pakrantėje. Pokario metais jis tapo svarbiu laivų statybos centru. Neseniai arti miesto pradėjo veikti galingiausia šalyje hidroelektrinė.


Pavyzdžiui, mūsų eksportas nuo 1992 metų sausio iki rugpjūčio mėnesio padidėjo 15 procentų (jeigu lyginsime su ankstesniais metais). Tiesa, šis augimas labai lėtas, ir reikės daug metų, iki pasieksime prieš 4-5 metus buvusį lygį.


Privatizavimą vykdė Valstybinė privatizavimo agentūra.


Tautų Sąjungos rudens sesijoj, lietuvių lenkų byla sulaukė bent laikino išsprendimo arba, teisingiau pasakius, klausimo nustūmimo gruodžio mėnesio sesijai. Atnaujinta T. S. taryba pavede Ispanijos atstovui p. Quinones de Léon būti nauju klausimo pranešėju, ir paruošti tuo reikalu raportą iki gruodžio mėnesio sesijos. Šia proga negalima nepaminėti p. Belaerts van Blokland objektyvumo ir diplomatinio vikrumo, kuriuom jis pasižymėjo, ne vieną kartą būdamas nelengvoj situacijoj. Prof. Voldemaras rugsėjo 8 dieną tarybos posėdyj jam viešai padėkojo už jo dėtas pastangas. Reikia manyti, kad p. Quinones de Léon, ispanų ambasadorius Paryžiui, kurio dideli gabumai daug kartų buvo įvertinti jo vedamoji ispanų ir prancūzų suartinimo politikoj, irgi bus nešališkas ir nestums Lietuvos į lenkų imperializmo nagus.


JAV ir Anglija, kaip ir anksčiau, vengia svarstyti nusiginklavimo problemą, siedamos atitinkamą susitarimą su visa eile išgalvotų ir neįvykdomų sąlygų, o tai ypač liečia nusiginklavimo kontrolės priemones. O tokie klausimai, kaip atominio ir vandenilinio ginklo uždraudimas ir jo išėmimas iš apsiginklavimo, karinių išlaidų ir karinių biudžetų mažinimas, karinių bazių likvidavimas svetimose teritorijose, užsienio kariuomenės išvedimas atitinkamai iš šalių – NATO ir Varšuvos sutarties dalyvių, aplamai apeinami Vakarų valstybių pasiūlymuose. Jau vien tai rodo, kad šių valstybių vyriausybės toli gražu neketina prisidėti prie nusiginklavimo derybų sėkmės.


“Rodome jiems tokį pat palankumą, kokį kadaise reiškėme palestiniečiams”, - prisipažino Guilio Calvisi, Demokratinės kairiosios partijos narys.


Diplomatijos nuotaikos buvo desperatiškos: kaip pasirinkti mažesnį blogį išeities neturinčioje padėtyje?


Tai leis supaprastinti karinio aparato valdymą.


S. Kamara paskelbė kolegijos atsišaukimą tarptautinę viešąją nuomonę. Jame, be kita ko, sakoma: pastaruoju metu iš Leopoldvillo gaunami pranešimai apie Gizengos likimą kelia nerimą. Teisininkų kolegija atkreipia dėmesį į tą faktą ir kreipiasi tarptautinę visuomenę, ragindama iš visų jėgų stengtis, kad nebūtų leista pasikartoti Patrio Lumumbos tragedijai, ir pasiekti, kad Antuanas Gizenga būtų išvaduotas.


Komandą, galinčią kritišku momentu pakeisti vyriausybės valdininkus ir pradėti valdyti ekonomiką.


Minimi žmonės galėjo laisvai keliauti į Rusiją ir gauti daug lengvatų, kurių neturėjo Latvijos piliečiai.


Jaunieji mechanizatoriai ir žemės ūkio specialistai! Studijuokite kukurūzų auginimo agrotechniką, laiku paruoškite žemės ūkio inventorių pavasario sėjai, gerai įsisavinkite kvadratinį-lizdinį kukurūzų sodinimo metodą, maksimaliai išnaudokite MTS ir tarybinių ūkių techniką prižiūrint ir nuimant kukurūzų derlių!


Argentinos lietuviai leidžia savo du laikraščius: „Argentinos Lietuvių Balsą ir „Argentinos Naujienas“. „Argentinos Lietuvių Balsas“ — bepartyvis; „Argentinos Naujienos“ — kairiųjų pakraipos.


Kaip pranešė nacionalinė aeronautikos ir kosminės erdvės tyrinėjimo valdyba, kosmonauto Volterilo Širos, kuris turi apsisukti aplink Žemę šešis kartus, skridimas atidėtas mažiausia penkioms dienoms dėl sutrikimo „Atlaso” raketoj


Pasak V. Murmulaičio, lietuviški lėktuvai turėjo puikią savybę - pakilti ir nutūpti jiems užtekdavo visai nedidelio ploto.


Tokioje padėtyje, kaip Meri Dreik, yra žymi dalis JAV darbo žmonių. Kaip apskaičiavo profsąjungų spauda, daugiau kaip 9 milijonai šeimų gauna mažiau kaip 2 tūkstančius dolerių per metus, t. y. 2—3 kartus mažiau už oficialų pragyvenimo minimumą. Praeitais metais JAV profsąjungos pasiekė daliai darbininkų, daugiausia pagrindinėse pramonės šakose, kad buvo priimtas federalinis įstatymas, kuriuo nustatomas valandinio atlyginimo minimumas 1 doleris. Šalia to, kad šis įstatymas dažnai pažeidinėjamas, maždaug pusei visų darbininkų jis aplamai netaikomas. 40,5, 56,7 cento per valandą — įprastiniai milijonų Amerikos darbininkų uždarbiai. Daugiau kaip 5 milijonai mažmeninės prekybos darbuotojų gauna nuo 24 iki 25 dolerių per savaitę. „Vaizdas miško pramonėje, — rašo „Lelbors Deili”, — nelinksmas”.


Seimo nacionalinės gynybos komisija atkreipė dėmesį į Lenkijos kariuomenės atsilikimą.


Jauna vaikų gydytoja Gražina Žvyrėnaitė ligoninėje dirba tik aštuonerius metus. Tačiau ją gerbia ne tik ligoninės personalas, bet ir visi Rokiškio vaikai. Jeigu kuris nors vaikas dar kartais bijo gydytojų, tai tik ne Gražinos Žvyrėnaitės.


„Jumanitė“ nurodo, kad abu baigiamuosius dokumentus apie Maskvos derybas su didžiuliu pasitenkinimu sutiks Prancūzijos visuomenė, kuri yra suinteresuota tolesniu tarptautinio įtempimo mažėjimu, o taip pat visa Prancūzijos darbininkų klasė, įžiūrinti TSKP ir Jugoslavijos Komunistų sąjungos draugiškų ryšių stiprėjime proletarinio internacionalizmo politikos sėkmę.


“Esu už pasaulį be branduolinių ginklų, - pasakė Vadžapajis.


Nedovanotina praleisti istorijos suteiktą galimybę.


7. Lenininę Komunistų partijos generalinę liniją — paversti atsilikusią, agrarinę Rusiją galinga industrine valstybe, socializmo tvirtove, aktyviai ir visapusiškai parėmė liaudis, o dvarininkiškos-kapitalistinės nuosavybės likvidavimas, pagrindinių ūkio šakų sutelkimas valstybės rankose įgalino mobilizuoti socialistiniam šalies pertvarkymui tokius didelius rezervus, kurie neprieinami kapitalistinėms šalims.


Sensacijos ir tikrenybė. Padėtis Balkanuose negerėja. Nežiūrint beveik kasdien pasirašomų ten draugingumo sutarčių, taika yra dideliam pavojuj. Balkanuose šiuo metu yra du konkurentai: italai ir pietųslavai. Paskutinieji, būdami daug silpnesni už italus, yra sudarę defenzyvinę sutartį su Prancūzija. Tačiau ramumo ir pasitikėjimo saugumo nėra. Italija pamažu yra apsupusi Pietųslaviją savo sąjungininkais: Vengrija, Rumunija, Bulgarija, Albanija. Pasirašyta užvakar Romoj sutartis su Graikija Pietųslavijos izoliaciją Balkanuose visiškai pribaigė. Pietųslavija pasijuto iš visų pusių apsupta priešininkais. Didelį susijaudinimą sukėlė Pietųslavijoj pasirodęs prieš kelias dienas Bielgrado laikrašty „Pravda“ straipsnis, rašytas buvusio Serbijos užsienių reikalų ministerio Mijatovičaus. Tam straipsny nurodoma, kad naujas karas Balkanuose esas neišvengiamas. Italija esanti sudariusi su Albanija tokią slaptą sutartį, kuri vedanti prie karo. Ta sutartimi Albanija pripažįstanti Italijos protektoratą. Albanija pasižadanti remti italų politiką Balkanuose. Už tai italai pripažino Achteda Zogu ,,visų albanų karalium“. Tas reiškia, kad Albanija, italų padedama, meginsianti atsiimti iš Pietųslavijos albalų gyvenamas sritis. Pasak albanų statistikos, Pietųslavijos gyvena apie vieną milioną albanų, t. y. daugiau, negu visoj dabartinėj nepriklausomoj Albanijoj. Vadinasi, Roma žengsianti gilyn į Balkanus, prisidengdama Albanija.


Užsienio reikalų ministrai mėgina atnaujinti pastangas išspręsti konfliktus buvusioje Jugoslavijoje, Gruzijoje, Azerbaidžane ir Moldovoje.


Politinės tarybos posėdyje G. Vagnorius tai paneigė.


Maždaug tiek pat nepatenkintųjų tarp Žirinovskio ir Lukašenkos rinkėjų (36,3 ir 37,8 proc.).


Pasak DPA pranešimo, Rusija garantavo, kad sunaikins savo biologinio ginklo programą.


Deja, tie patys kaimynai, anuomet paglemžę Vytauto karūną, dabar temdo mūsų iškilmingą nuotaiką, tebelaikydami klastingai pagrobę mūsų sostinę, kur augo ir tarpo mūsų senovės garbė. Būtume neverti švęsti jo atminimą, jei pamirštume jo palikimą. Nepamiršime. Mūsų šventoji pareiga vainikuoti visiškoji Lietuvos laisvė Vilniuje, kur yra palaidotas didžiulės Lietuvos kūrėjas.


Ji pamažu stiprina ir integruoja Baltijos šalių gynybos sistemas, daugiausia prisidengdama “Partnerystės taikos labui” programa.


Mes esame iš paties prof. Voldemaro girdėję, po to, kai jis sugrįžo iš Londono, kad sir Austin Chamberlain yra jam pabrėžęs Anglijos didelį susiinteresavimą taika, ypač Europoje. Taip pat yra suprantamas ir visos Europos noras stabilizuoti taiką, šalinant visus jai gresiančius pavojus. Tokių pavojų skaičiuje yra ir neišspręstas lietuvių lenkų ginčas dėl Vilniaus. Bet čia jau šimtus kartų galėjo įsitikinti visi, kad karo pavojus šiame Europos kampe gali kilti tik iš lenkų, nes Lietuva niekada nėra grasinusi Lenkiją pulti, o ir norėdama ji vargu drįstų militariškai daug galingesnę Lenkiją pulti. Aišku, kad taikos išlaikymas šiame krašte pareina išimtinai nuo Lenkijos geros valios.


Respublikonai turi labai tinkamą populiarų kandidatą – dabartinį prezidentą Coolidge. Bet jis dar pernai buvo paskelbęs savo kandidatūros nebestatysiąs. Kuriais motyvais jis tai padarė – tikrai nežinia. Spėjama, kad prezidentavimas jam nusibodęs, nes Coolidge, kaip atmenam, paėmė prezidentavimą po Hardingo mirties 1923 m. kaipo viceprezidentas ir vėliau 1924 m. buvo išrinktas prezidentu. Tokiu būdu jis prezidentauja jau šeštus metus.


Hanojuje buvo nekantriai laukiama atvykstant Japonijos ministro pirmininko Keidzo Obučio, kuris turi detaliau pristatyti Tokijo 30 mlrd. JAV dolerių pagalbos labiausiai nuo finansų krizės nukentėjusioms Azijos šalims planą.


Ispanijoje Katalonijos tekstilės pramonėje dirba 10–12 metų amžiaus vaikai, stiklo ir žuvies pramonėje, statyboje jie dirba krovėjais ir kilnoja sunkius daiktus. Nuo 8 iki 14 metų amžiaus vaikai gauna darbo užmokestį, kuris keturis kartus mažesnis už suaugusio žmogaus darbo užmokestį. Ypač sunkus ir menkai apmokamas vaikų darbas Andalūzijoje. Dėl šios priežasties kyla skurdas, ligos, neraštingumas. Vaikai nelanko mokyklų, didelė jų dalis priversta dirbti, slampinėti gatvėmis, prašyti išmaldos.


Laikraštis praneša, kad, Šachto pareiškimu, Vakarų Vokietijos kompanijos ketina įdėti į Meksikos pramonę ir žemės ūkį stambius kapitalus.


Laoso ministras pirmininkas Suvana Fuma davė Interviu Vakarų Vokietijos laikraščio „Frankfurter rundšau” korespondentui. Jis pareiškė, kad Laosas sieks nustatyti gerus santykius su visomis šalimis. „Kadangi Laosas neutralus, — pareiškė Suvana Fuma, — mes norime palaikyti draugiškus ryšius su visomis šalimis. Šių šalių savitarpio santykiai — jų asmeninis reikalas. Mūsų neliečia tai, kas vyksta tarp Šiaurės ir Pietų Korėjos, tarp Vakarų ir Rytų Vokietijos”. Ta proga laikraštis rašo, kad Suvana Fuma ketina pripažinti Vokietijos Demokratinę Respubliką.


Kad žmogus, būdamas aklas demokratizmo ir dar ne betkokio, bet ,,tikrojo demokratizmo“ išpažintojas idealizuoja teoretišką šeimą, kaip parlamentinės valstybės santvarkos, kurios jis ir kritikuoti nedrįsta, svarbiausią įstaigą, tas visiškai galima suprasti, bet kad tas pats aukščiausios rūšies, gryniausio kraujo lietuvis demokratas idealizuoja konkrečius, labai ryškiai save parodžiusius, buvusios Lietuvos seimus, kurių neigiamųjų pusių jį, ir užsimerkęs būdamas, negali nepastebėti, ir Lietuvos išganymą vien jų su visomis savo ypatybėmis atgaivinime temato, o prieš betkokias reformas priešinasi, tada iš tikrųjų nuostabu darosi, ir pradedi abejoti, ar nuoširdžiai tas demokratas kalba.


Į juos atsiliepė Lietuvos mokytojai, paskutinį kartą viešai ir galingai sugiedoję tautos himną.


Švedijos investuoti 129 milijonai JAV dolerių sudaro daugiau nei 12 proc. užsienio investicijų Lietuvoje.


10. Antrąjį pasaulinį karą sukėlė vokiškasis fašizmas, bet jis buvo tik nuožmiausias ir plėšikiškiausias būrys pasaulinio imperializmo, kuriam kaip visuomeninei sistemai ištisai tenka atsakomybė už dešimčių milijonų žmonių žuvimą kare, už nesuskaičiuojamas šimtų milijonų darbo žmonių kančias, jų ašaras ir kraują, už milžiniškų, daugelio kartų darbu sukurtų materialinių ir kultūrinių vertybių sugriovimą. Būtent JAV, Anglijos ir Prancūzijos imperialistai, nepaisydami savo, tautų nacionalinių interesų, išeikvojo daug milijardų dolerių, kad padėtų Vokietijos monopolistams išauginti hitlerizmą, apginkluoti fašistines gaujas. Būtent jie skatino hitlerinius agresorius, pretendavusius į Austriją ir Čekoslovakiją, stumdami juos vis arčiau prie Tarybų Sąjungos sienų, atmesdami visus Tarybų Sąjungos pasiūlymus susivienijus atremti fašistinius grobikus.


Grįžęs iš Šveicarijos jis kalbėjo per Baltarusijos televiziją, kaip rašo “Sovetskaja Rosija”, “davė ryžtingą ir deramą atkirtį visiems politiniams kaltinimams, argumentuotai paaiškino Baltarusijos užsienio ir vidaus politikos esmę”.


Praktika rodo, kad komjaunuoliai gamybininkai gali puikiai atlikti savo atsakingas pareigas būryje, kai jaučia nuolatinę paramą, kai patys imasi šio darbo rimtai. Pavyzdžiui, Vilniaus 13 vidurinėje mokykloje būrių vadovais dirba buvę šios mokyklos auklėtiniai, dabar elektros suvirinimo įrenginių gamyklos darbininkai. Komjaunuolė Liuba Zagorodnikovaitė pasakoja pionieriams apie savo darbą, ruošia įdomias sueigas. Ši būrio vadovė skatina vaikus pamilti fizinį darbą, moko juos praktiškų darbelių.


Mėgindami išsklaidyti demonstrantus, kareiviai ir policininkai panaudojo granatas su ašarinėmis dujomis ir gumines lazdas. Buvo sužeista apie 20 žmonių.


Švedija siekia atsižvelgti į kiekvieno žmogaus poreikius.


Vakarų Vokietijos agentūra DPA pranešė, kad NATO rėmuose numatoma sudaryti vadinamąją „Baltijos planavimo grupę”, kurios uždaviniai bus koordinuoti, „gynybą” Baltijos jūros rajone. Šią grupę, sakoma pranešime, turi sudaryti Norvegijos, Danijos ir Vakarų Vokietijos karo laivyno karininkai. Pagrindinis grupės uždavinys bus, kaip nurodoma pranešime, „ruošti NATO valstybių laivybos Baltijos jūroje užtikrinimo planus ir planus, kaip sutrukdyti priešo karinėms jūrų pajėgoms įplaukti į Baltijos jūrą ir išplaukti iš jos”. Vakarų Vokietijos karinis jūrų laivynas turės daugiausiai tokių tipų laivus, kurie pritaikyti operacijoms Baltijos jūroje. Tai liečia, visų pirma, povandeninius laivus, minų ieškotojus ir minų užtvėrėjus, o taip pat eskadrinius minininkus.


Imperialistiniai sluoksniai siekia religijos pagrindu sudaryti ne tik NATO, bet ir jo atšakų – SEATO ir SENTO – bendrą ideologinę platformą. O kai kurie militaristiniai sluoksniai ketina sukurti vieningą krikščionišką-musulmonišką-judaistinį bloką, kuris jungtų visas agresyvių grupuočių šalis. Vakarų Vokietijos revanšistų laikraštis „Stalhelm“ ragina įkurti vieningą dvasinį Jėzaus, Mahometo ir Jehovos frontą prieš komunistinį ateizmą.


Rytprūsiuose į nelaisvę paimtasis 547-osios vokiečių pėstininkų divizijos 1092 pulko vadas papulkininkis Francas Beleris papasakojo: „Dešimt dienų trukusieji nuolatiniai mūšiai išdaužė mano pulką. Per tą laiką užmuštais ir sužeistais mes netekome daugiau kaip 600 kareivių ir 20 karininkų. Kai kareiviai sužinojo, kad Rytprūsiai visiškai atkirsti, jie prarado bet kurį pasitikėjimą savo jėga. Kiekvieną dieną didėja „atsilikusiųjų“ kareivių skaičius. Daugelis jų, siekdami pasprukti nuo dalyvavimo mūšyje, tyčia atsilieka nuo savo padalinio ir valkiojasi užnugaryje. Vokiečių kareivių kovingumas nepaprastai nukrito. Karininkų nuotaika taip pat labai prislėgta. Jie prarado bet kurią viltį rasti išeitį iš neišbrendamos padėties“.


Stebėtojų misijoje dalyvauja šešių kontaktinės grupės šalių - JAV, Rusijos, Didžiosios Britanijos, Prancūzijos, Italijos ir Vokietijos, taip pat Austrijos, Lenkijos ir kitų valstybių diplomatai.


Savaitraštis „Tribun” praneša apie JAV centrinės žvalgybos valdybos (CŽV) ardomąją veiklą, pavyzdžiu minėdamas, kad CŽV, kuri „pati leidžia sau įstatymus”, padeda Buno Umo ir Fumio Nosavano vadovaujamiems Laoso maištininkams ir Kubos kontrrevoliucionieriams. Savaitraštis toliau nagrinėja CŽV intrigas Alžyre, nurodydamas, kad ji palaiko ryšius su generolais, „kurie mėgino priversti Prancūzijos armiją Alžyre pereiti į OAS pusę”.


Sektiną pavyzdį rodo „Pirmyn“, „Didžiojo Spalio“ ir eilės kitų kolūkių partinės organizacijos stiprinant visuomeninį ūkį, keliant darbo žmonių gamybinį aktyvumą.


Pirmiansia reikalinga sklandžiai aprūpinti demobilizuotuosius reikalingais dokumentais, suteikti jiems butus, parūpinti pagal jų įgytą patyrimą ir specialybes atitinkamą darbą, suteikti įstatymo numatytas lengvatas.


„Germania“, komentuodama komunikatą apie vokiečių rusų derybas, daugiausia svarbos teikia rusų pažadėjimui nesikišti į Vokietijos vidaus reikalus. Laikraštis reiškia nuomonės, kad šitas pareiškimas turis daug daugiau reikšmės, negu visi panašūs pareiškimai, kurie ne kartą jau buvo girdimi iš rusų pusės.


Būdamas jaunu spaustuvininku, jis stojo į kovotojų už socializmą gretas. Jis grūdinosi kaip Lenkijos socialistų partijos kairiojo sparno veikėjas kovoje su cariniais grobikais, su okupantais vokiečiais bei austrais. Nuo pat Lenkijos Komunistų partijos įkūrimo pradžios jis stoja po jos vėliava. Metais tarp karų, nepalaužtas persekiojimų ir daugkartinių suėmimų, jis su entuziazmu ir pasiaukojimu organizuoja darbininkus ir darbo žmones, inteligentiją ir jaunimą kovai prieš kapitalistų ir dvarininkų valdžią, už duoną ir darbą, už demokratines laisves, už taiką ir liaudies valdžią. Kaip tarptautinio darbininkų judėjimo veikėjas, jis dalyvauja broliškųjų partijų revoliucinėje kovoje.


Pietų Korėja - viena iš šalių, labiausiai nukentėjusių nuo Azijos fondų biržų krizės.


Tik nėra tarp jų asmenybės, kuri turėtų tokį pripažinimą, tokią įtaką tarptautinei visuomenei, kaip V. Landsbergis, ir nevengtų savo autoriteto statyti ant kortos.


Aišku, kad tokiems platiems ekonominiams santykiams jau seniai prireikė formalaus pagrindo.


Priemonės, kurių laisvasis pasaulis ėmėsi prieš Indiją (o paskui ir prieš Pakistaną), JAV kainuos milijardus dolerių.


Tai buvo tikra itališka aistra - kaip kine.


Paimsime, pavyzdžiui, gyventojų aprūpinimo pienu ir mėsa klausimą. Mūsų šalis auga, musų šalies darbo žmonių realusis darbo atlyginimas nuolat kyla, didėja gyventojų skaičius. Kasmet didėja gyvulininkystės produktų paklausa. Bet mes įsitikinę, kad dabar padėtas toks pagrindas, kuris leis išspręsti šį uždavinį ne per penkerius metus, o žymiai anksčiau. Galima su pasitenkinimu pažymėti, kad eilėje respublikų ir sričių pasiekti žymūs laimėjimai didinant pieno gamybą. Mes įsitikinę, kad ir mėsos gamybos didinimo srityje penkmečio užduotys bus įvykdytos daugiausia per trejus metus. O jei gerai padirbės pirmūnai, pasitemps atsiliekantieji, tai ir per dvejus metus šį uždavinį galima išspręsti. (Plojimai).


Todėl Baltarusijos prezidento sprendimai daro vis didesnę įtaką kai kurių šalių, pavyzdžiui, kaip teigia ”Moskovskije novosti”, Rusijos, politinei padėčiai.


Tačiau netikėtai Užbekistano prezidentas akis į akį susidūrė su dar didesniu pavojumi.


Tad kas laukia Rusijos reformų? Atrodo, kad didelių pokyčių nebus, nes buvusios J.Gaidaro vyriausybės branduolys išlieka. Ekonomikos reformos, galbūt šiek tiek pakeistos, turėtų vykti toliau. Tuo labiau kad, ekonomistų nuomone, reformų raidos pasukti atgal nebeįmanoma.


“Politinis vadovavimas” pasireiškia dar ir tuo, kad prezidento tarnybos ir pats prezidentas vizuoja visus vyriausybės potvarkius.


Skaičius buvo iššifruotas taip: Kozelskio lageris - 4421 žmogus, Starobelskio -3820, Ostaškovskio lageris - 6311 žmonių.


Komjaunimas visur ir visada auklėja tvirtus kovotojus dėl komunizmo, didžios sielos ir kilnių idealų žmones, tikrus leniniečius. Mūsų uždavinys – skiepyti jaunimui gilų idėjiškumą, begalinę meilę socialistinei Tėvynei, proletarinį internacionalizmą, meile darbui, kolektyviškumą, draugiškumą; ugdyti ji šiuolaikinės mokslinės pasaulėžiūros, ateizmo, kovos prieš religinius prietarus dvasia; visokeriopai remti ir propaguoti visa tai, kas nauja, komunistiška. Komjaunimo organizacijos jaunąją kartą turi auklėti budrią ir žvalią, sveiką ir darbščią, suprantančią savo didį atsakingumą už Tėvynės likimą ir pasirengusią pirmuoju partijos šaukimu stoti ginti Tėvynės. Visas ideologinis darbas komjaunimo organizacijose turi būti glaudžiai susijęs su komunistinės statybos praktika, padėti vykdyti istorinius TSKP XX suvažiavimo nutarimus.


5. Ruošiantis Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos 40-ųjų metinių minėjimui, sudaryti respublikinę komisiją.


Danų laivininkystės kompanijos laivai „Lithuania” ir „Estonia” jau eilė metų buvo nuolatiniai, Klaipėdos uosto svečiai. Laivai plaukiodavo tarp Amerikos ir Klaipėdos bei Liepojos uostų. Jais atplaukdavo Lietuvon daug lietuvių iš Amerikos; laivo vardas „Lithuania” amerikiečiams lietuviams imponuodavo — primindavo jiems senąją tėvynę, kurią jie važiuodavo lankyti.


Bruno Berninis pabrėžia pavojų, kurį sudaro taikai kolonializmas. Jis sako, kad PDJF yra už tautų apsisprendimo teisę ir už pagalbos teikimą lygybės pagrindu vardan šalių pažangos ir šiuolaikinio vystymosi.


Šiai vokiečių pažiūrai yra priešinga prancūzų nuomonė, einant kuria Pareinio okupacija ir reparacijos yra glaudžiai viena su antra susijusios. Prancūzai žiūri į Pareinio okupaciją, kaipo į garantiją, kad vokiečiai tikrai sumokės reparacijas. Prancūzai beveik norėtų, kad okupacija būtų vykdoma tol, kol visas reparacijos bus sumokėtos. Be to, Pareinio okupacija, pasak prancūzų, esąs laidas ne tik reparacijoms gauti, bet ir bendrai Versalio sutarčiai vykdyti. Čia prancūzai turi galvoj vokiečių rytų sienas (su Lenkija) ir neleidimą Austrijai susijungti su Vokietija. Reparacijų klausimą prancūzai principe sutinka svarstyti, tačiau kiek kitokiomis sąlygomis, negu vokiečiai. Būtent, vokiečių nuomone, jį turėtų spręsti ekonominiai ir finansiniai ekspertai, visai nepriklausomi nuo vyriausybių, o prancūzai norėtų, kad tie ekspertai būtų vyriausybių skiriami ir jai atsakingi.


Šis pirmas susitikimas su žiūrovais įgalino mus pamatyti, kaip mielai paprastieji Prancūzijos žmonės sutinka Tarybų šalies pasiuntinius. Per vieną viešėjimo Paryžiuje mėnesį daug kartų matėme didelę ir nuoširdžią draugystę, kurią prancūzai jaučia tarybinei liaudžiai. Visur - gatvėje ar teatre, metropolitene ar autobuse, mus būtinai apspisdavo, spausdavo rankas, apiberdavo gausiais mes klausimais.


Reikia pasakyti, kad mes labai užsisėdėjome senuose, įsisavintuose ekonominiuose rajonuose. Kitą kartą mes darome neracionaliai, kai statome gamyklas centrinėse šalies srityse. Mūsų šalyje yra žymiai turtingesnių rajonų, tokių, kaip Sibiras, Tolimieji Rytai, Kazachstanas. Ten yra milžiniškos anglies, įvairių rūdų ir kitų iškasenų atsargos. Jei tam tikras kiekis anglies, gautos Donbase, kainuoja rublį, tai Sibire ji kainuos keletą kartų pigiau. Tokia pat padėtis ir su geležies rūda. Natūralu, kad reikia greičiau savintis rytinių rajonų turtus, daugiau gaminti ten metalo, anglies, statybinių ir kitų medžiagų, daugiau gaminti ir vartojimo prekių. Ten galima gauti daug grūdų, mėsos ir visų kitų žmogui reikalingų produktų! Dabar visi veržiasi į Maskvą. O juk buvo laikas, kada ir čionai į statybą reikėjo kviesti.


Paskutinę forumo dieną į Karlskroną iš Stokholmo atvykęs Seimo Pirmininkas Vytautas Landsbergis taip pat įsiterpė į diskusiją apie kultūrų skirtumus.


„Kad darbšti ir palankumą įgijusi lietuvių sodiečių tauta turi teisę gyventi savarankišką tautinį ir valstybinį gyvenimą, niekas neabejoja; kad lietuviams pavyks išlaikyti nepriklausomybę, nežiūrint visų išorinių ir vidujinių sunkumų, tuo mes visi tikim. Racionališkai dirbant – o lietuviai stropiai mokėsi naujų veikimo metodų, karts nuo karto lankydami Daniją, gyvendami Šiaurės Amerikoj – lietuvių derlinga žemė žada kraštui gerą ekonomišką ateitį“.


Kaip ir kituose sudėtinguose Europos rajonuose, pavyzdžiui, Balkanuose ir Kipre, Amerika užpildo vakuumą, atsirandantį dėl europiečių neryžtingumo.


Per metus jie užėmė arti pusės Kinijos ir perkėlė savo centrą iš Kantono į Hankau, o vėliau į Nankingą (abu miestai guli maždaug Kinijos vidury prie didžiausios upės – Jangtsekiang). Pietiečių ėjimą pirmyn visiems metams buvo sutrukdę bolševikai. Maskva, žinoma, čia ieškojo savo biznio ir manė kuomintango pagalba Kiniją sukomunistinti. Trečiojo internacionalo atstovas Borodinas pradėjo savotiškai šeimininkauti. Jis visomis priemonėmis pradėjo kelti mases. Bet dauguma kuomintangiečių pamatė, koks pavojus gresia sukėlus puspenkto šimto milionų nesąmoningų masių. Be to, ir komunistinės idėjos jiems nelabai patiko. Prasidėjo reakcija. Kuomintangas skilo ir Čankaišekas su savo bendraminčiais lygiai metai tam atgal pametė Hankau, persikėle į Nankingą, o vėliau viską pametė ir išvažiavo Japonijon. Rodėsi, visas pietiečių darbas ir pasiekti laimėjimai žūsią. Bet ne. Pietiečiai nutarė nusivalyti nuo komunistų. Pusę metų ėjo tas „valymas“, žinoma, kinišku būdu, kur žmogaus galva vertinama labai mažai. Kantono skerdynės, šiu metu sausio mėn. buvo paskutiniu to valymosi etapu. Nusivalę nuo komunizmo, pietiečiai susijungė, parsikvietė Čankaišeką ir vėl prasidėjo jų eisena pirmyn. Štai jie dabar Pekine. Po 17 metų chaoso ir vidaus kovų Kinija rodosi vėl sujungta. Tiesa, stinga asmens, kuriam pakaktų pajėgos ir autoriteto, kad paimtų milžiniškos valstybės vadžias. Dabar pajėga yra rankose trijų generolų: Čankaišeko pietiečių vado, Fengo – Čili gubernatoriaus ir Jenhsišano – Šanti provicijos gubernatoriaus. Iki šiol Fengas ir Jenhsišanas pripažino Čankaišeką vyriausiu vadu, o politiką vedė pietiečių vyriausybė Nankinge. Jeigu tas triumviratas nesubyrės, tai Kinijos sujungimas bus įvykęs, nes Čangtsolinas, nors dar nėra visai sunaikintas, bet vis tiek jis yra bejėgis.


Šios abejonės didėja ryšium su tuo, kad Tarybų Sąjunga vykdo naują savo ginkluotųjų pajėgų sumažinimą 1.200 tūkstančiu žmonių ir išformuoja Vokietijos Demokratinėje Respublikoje tarybines karines dalis, kurių sudėtyje yra 33,5 tūkstančio žmonių. Ši Tarybų Sąjungos priemonė, rašo laikraštis „Nojes Doicland“, „geriau už bet kokius žodžius parodo vokiečiams, kas nori, kad Vokietijos klausimas iš tiesų butų išspręstas“. Amerikos laikraščio „Post Dispetč“ nuomone, JAV Vokietijos klausimu „negali apsiriboti ankstyvesnio nusistatymo pakartojimu, kai senoji situacija irsta“.


Kovo 1 d. vyko rinkimai į AT deputatus 21-ojoje Naujosios Vilnios rinkiminėje apygardoje. Kaip sužinojome iš apygardos rinkiminės komisijos, atėjo balsuoti apie 40 proc. rinkėjų. Daugiausia balsų surinko kandidatė į AT deputatus S. Samko - 2700, antras - M. Visakavičius, nuo lyderės atsilikęs tūkstančiu, ir trečias E. J. Monkevičius - pusantro tūkstančio balsų, P. Kavaliauskas gavo apie 200 balsų.


Laikraštis nurodo, kad niekur nepasitikėjimo savimi jausmas ir supratimas, kad „reikalai negeri”, nepasireiškia stipriau, negu pačiose Jungtinėse Valstijose.


Suprasdami, kad nebūtų paprasta atgabenti ginklų į Lietuvą, numatė maršrutą per Meksiką.


Teigiamai įvertinęs susitikimo atmosferą, jis pastebėjo, kad ”pasitraukė abipusis įtarumas, užleisdamas vietą konstruktyviam pasitikėjimui”.


Šventėse ir mitinguose, susitikimuose ir diskusijose jaunimas pareikšdavo apie savo siekimą taikos ir draugystės. Tai buvo didinga, ne su kuo nesulyginama manifestacija, kurioje jaunosios kartos atstovai reikalavo uždrausti atominį ginklą, pareiškė, kad jiems reikia taikos ir tiktai taikos.


Už drąsą ir pasiaukojimą kovose apdovanotas Vyčio kryžiaus ordinu.


Sekretoriato nariai, kurių ne vienas dirbo referendumo rinkimų komisijose, ne tiek dalijosi patirtimi, kiek vardijo pastebėtus pažeidimus, klaidas, kritikavo organizacinius nesklandumus bei Referendumo įstatymo netobulumą. Visi šie pastebėti negatyvūs faktai - tai pamoka ir būsimajam referendumui. J.Petravičius daugumą pažeidimų pavadino „komunistiniu sabotažu”. Tai ir lapelių, raginančių braukti žodį „taip” platinimas, ir chaosas sudarant rinkėjų sąrašus, kuriuose būta daugybė netikslumų, ir vykstantis Lietuvoje pasų keitimas, kai žmonės neturėjo dokumento, patvirtinančio asmenybę.


Prancūzijos ministrų taryba pritarė eilei dekretų apie referendumo Alžyre sąlygas, laikinosios valdžios organizavimą ten, amnestiją ir teiseną Alžyre, ir paskyrė Kristianą Fuše Prancūzijos vyriausiuoju komisaru Alžyre.


Žinoma, man tenka daug kam skambinti, gaunu daug dokumentų, atvyksta kurjeriai, darbas vyksta, kaip ir turi būti, prezidento darbas toks, kad jis nenutrūksta ir per atostogas, ” pareiškė Jelcinas.


Krante iš kažkur atsirado žmonės, jie mums rėkė ”Kur jus velnias neša?


Lietuvos universiteto didžiojoje salėje kovo 2 ir 4 d. įvyko kolektyvinė paskaita apie demokratizmo ir parlamentarizmo krizį. Paskaitą rengė stud. „Kultūros” būrelis ir stud. varpininkų visuomenininkų sekcija. Paskaitoje kalbėjo įvairių krypčių ir partijų atstovai. Pirmasis kalbėjo prof. Leonas.


Sena patarlė sako: ką Jupiteris panorės nubausti, tam atima protą. Ši patarlė visiškai tinka ispanų fašistams. Tiesioginiai Hitlerio talkininkai visoje jo avantiūroje, besigyrusieji kadaise tuo, kad jie „gelbsti Europą“, siųsdami į šiaurinį Tarybų Sąjungos — Vokietijos frontą gaują, pavadintą „mėlynąja divizija“, dabar pretenduoja į San-Francisko konferencijos dalyvius. Jie tikisi, kad jiems bus leista spręsti pokarinės žemės rutulio organizacijos likimą. Ispaniškųjų fašistų akiplėšiškumas prieina ligi to, kad jie kalba apie „istorinius nuopelnus“, duodančius teisės fašistinei Ispanijai „dalyvauti pasaulinės taikos bazės užtikrinime“. Kaip tik su tokiu reikalavimu šiomis dienomis pasirodė fašistinis laikraštis „El Espanjol“.


Skaitytojas gali paklausti, kodėl dabar aš vis dėlto neiškenčiau ir rašau. Gali paklausti ir kitaip: „Ar karavanas eina?” Galiu nuraminti - „tebeeina”, o tai, matyt, kai ką tebeerzina. Tuo labiau kad artėja rinkimai, kur viešoji nuomonė gali tapti gana efektyvia politinės kovos priemone (tiesa, kaip numato Rinkimų įstatymas, duomenis galima skelbti tik iki oficialios rinkiminės kovos pradžios). O rašau todėl, kad Komisijos KGB veiklai tirti nario, deputato P. Varanausko rašinys (Voratinklis. „Džanatas KGB sociologų apsuptyje”, 1992.08.26, „Lietuvos aidas”) liečia ne tik mane, bet sociologiją ir sociologus Lietuvoje apskritai. Tai jau ne mano asmeninis reikalas, bet visų Lietuvos sociologų juodinimas. Deja, mokslų juodinimas „Lietuvos aide” tampa tendencija: prieš kelias dienas buvo užsipulta psichiatrija, o šiame rašinyje - be sociologijos, dar ir istorija. Noriu priminti, kad panašiai buvo mušama ir vadinamosios brežnevinės stagnacijos laikais. Kiekviename LKP (TSKP) suvažiavime reikėdavo ideologinio budrumo pavyzdžio. Taigi mušė Vilniaus universitetą, Lietuvių kalbos ir literatūros institutą, istorijos institutą. Sulaukėm savo eilės ir mes - Filosofijos, sociologijos ir teisės institutas už ideologiškai nepatikimų kadrų parinkimą. Taigi ar vėl negrįžta bolševikų laikai?


Kita kryptis, daugumos nuomonių, esą, einanti diametraliai priešingai pirmajai. Ji, esą, ginanti ryšius su valstybėmis, kurios geografiškai ir ūkiškai vienodos su Lietuva. Tokių valstybių grupėj Latvija laikoma pirma. Šios srovės nuomone, ekonominių ryšių išplėtimas, esą, artinąs Lietuvą prie Latvijos ir politiškai. Taigi, paviršutiniškai atrodo, laikraščio nuomone, kad prekybos sutarties klausimu Latvijai su Lietuva nebūtų sunku susikalbėti, nes daugumos nuomonių tam esanti palanki. Tačiau taip nesą. Esanti aplinkybė, kuri susitarimą apsunkinanti ir tai esąs Lietuvos „veiklumo romantizmas“. Lietuva šiuo metu, esą, gyvenanti laikotarpį labai panašų į tą, kuris buvęs Latvijoj 1920 metais, kada vyriausybė visomis priemonėmis siekusi išugdyti pramonę, nesigailėdama tam tikslui nei lėšų nei aukštų įvežimo muitų. Rezultate Lietuvoj į kiekvieną nedidelę dirbtuvę jau žiūrima, kaipo į didelę pramonės įmonę ateityje. Net daugiau: jei kyląs sumanymas kurioj nors srity atidaryti kokią nors dirbtuvę ar nedidelį fabriką, vyriausybė jau laikanti savo pareiga paimti šią sritį į savo globą ir remti ją, užkertant kelią svetimai konkurencijai įvežamais muitais. Kad taip išaugintai pramonei nesveika, kad tikresni darbo vaisiai, kada pramonė pastatoma ant tvirtų pamatų, bendradarbiaujant tarp dviejų ar trijų panašių valstybių, — Lietuvoj dar tik nedaugelis suprantąs. Dėl to susitarimas Latvijai derybose gana sunkus. Lietuva bijantis Latvijos pramonės ir rodanti maža palankumo privilegijų suteikimo atžvilgiu Latvijos pramonei.


Tarytum lankydamiesi Lietuvoje dar 1989 metais, mes kartu su giminėmis nestovėjome eilėje, kad gautume kažkokios skalbimo košės, nes tuomet muilo normalioje krautuvėje visai nebuvo galima nusipirkti.


Darbininkas, kuris šiandien teisme demaskavo nacistinę teisėjo Vernerio praeitį, vardu Augustas Baumgartė. Jis į Vakarų Berlyną atvyko iš Hanoverio. Kalbėdamasis su korespondentais, Baumgartė pareiškė, kad Hitlerio viešpatavimo laikais jis 12 metų kalėjo fašistinėse koncentracijos stovyklose. 1957 metais VFR valdžia jį už politinius įsitikinimus buvo įkalinusi pustrečių metų.


Mūsų šalyje milžinišką populiarumą turi tokios svarbios kultūros priemonės, kaip kinas, radijas, televizija.


Krymo konferencijos nutarimų pagrindu sudaromajai sąjunginei reparacijų komisijai, kurios būstinė nustatyta Maskvoje, neabejotinai teks turėti galvoje kiekvieną vokiečių mėginimą savo kapitalus paslėpti, juos užmaskuoti, užslėpti neutralinėse šalyse.


Oficialus žuvusiųjų per sprogimą prie JAV ambasados Kenijos sostinėje Nairobyje skaičius išaugo iki 206, vakar paskelbė Kenijos nacionalinis katastrofų centras (NDC), praneša Reuters-ELTA.


O kai išmetamas ir nepaliekama teisė kreiptis į teismą - tokia nuostata gali kirstis su Konstitucija ir pridaryti problemų tarptautinėj arenoj.


Mes, Tarybų Lietuvos valstiečiai, kaip tikri ir pilnateisiai savo žemės, savo krašto šeimininkai, reiškiame mūsų didžiausią džiaugsmą dėl atgautos laisvės, dėl mūsų gimtosios Tarybų Lietuvos visiško išvadavimo iš fašistinio jungo. Reiškiame begalinį dėkingumą mūsų didžiajam vadui ir mokytojui draugui Stalinui ir jo vadovaujamai didvyriškai Raudonajai Armijai. Mes karštai dėkojame didžiajai rusų ir visoms Tarybų Sąjungos tautoms už suteiktą mums brolišką pagalbą. Garbė ir padėka mūsų šauniesiems Tarybų Lietuvos partizanams ir Raudonosios Armijos lietuviškojo junginio kariams.


Švedijos socialdemokratų partijos organas laikraštis „Morgon‑Tidningen“ vedamajame straipsnyje, skirtame TSKP XX suvažiavimo išdavoms, nurodo didelę suvažiavimo reikšmę.


Štai jau paskelbtas mūsų vyriausybės atsakymas į lenkų paskutinią notą.


Kuo daugiau paruošime komposto laukams, tuo daugiau bus galima panaudoti mineralinių trąšų pievoms, kultūrinėms ganykloms, o tai padės didinti gyvulių skaičių. Gi tai savo ruožtu leis gauti daugiau mėšlo. Daugiau trąšų reikės duoti ir dobilienoms.


Tuo tarpu Vilnius darosi vis panašesnis į Vieną, tuo prisišliedamas prie garsiojo Vienos-Krokuvos-Varšuvos trikampio.


„Įsivaizduokime, — rašo laikraštis, — kad Meksikos vyriausybė, sudariusi sąjungą su Rusija, leistų įrengti bazes anapus sienos, iš kur rusai karo atveju galėtų panaudoti prieš Jungtines Valstybes šiuolaikinius bombonešius ir vairuojamus sviedinius. Žinoma, mūsų protestas, mūsų įspėjimas būtų greitas ir griežtas”. Tarybų Sąjungos reakcija į tas bazes, pabrėžia „Star”, „yra toks veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti”.


Paminėtina, kad įvairių šalių mokslininkai, jų tarpe JAV ir Tarybų Sąjungos mokslininkai, labai vaisingai praktiškai bendradarbiauja, tirdami Antarktiką. Sunkiomis poliarinių speigų sąlygomis jie nuolat padeda vieni kitiems. Šis darbas, dirbamas labai plačiu mastu, jau davė vertingų rezultatų. Neabejotina, kad toliau tokių pavyzdžių vis daugės, ir tai padės gerinti dviejų valstybių santykius.


URM vadovas pareiškė, kad Irakas turi nuosekliai ir visiškai vykdyti atitinkamas JT Saugumo Tarybos rezoliucijas.


Ar Jūs turite konkrečių priekaištų ar kaltinimų Muitinės vadovui?


Veikia taip pat ratelis komjaunimo įstatams nagrinėti, kurį lanko 9 naujai priimti komjaunuoliai. Kai kurie valsčiaus aktyvistai, lankantieji šiuos ratelius, jau dabar rengiasi stoti į partijos ir komjaunimo eiles. 3 iš jų rengiasi į partiją, o 6 jaunuoliai jau padavė pareiškimus stoti į komjaunimą. Jie visi stengiasi pateisinti partijos pasitikėjimą aktyviai prisidėdami prie paruošų kampanijos pravedimo


Islamistai trumpai valdė šalį praėjusiais metais, kol nebuvo pašalinti Turkijos parlamento, kurį savo ruožtu spaudė kariškiai.


Šio laikotarpio rusų kultūra nepalyginamai turtingesnė ir gilesnė negu ankstyvesnių laikų kultūra. Ypač išryškėjo literatūros reikšmė kovoje už geriausius žmonijos idealus. Greta literatūros aukšto tobulumo laipsnio pasiekė rusų tapyba, rusų skulptūra, rusų muzika ir rusų teatras.


Buvo pučiamas mitas apie sovietinės ir indų tautų draugystę, užmirštant, kad SSRS komunistinė valdžia Antrojo pasaulinio karo metais nepalaikė Indijos išsivadavimo judėjimo, nes manė, kad svarbiau yra stipri Didžioji Britanija - sąjungininkė kovojant su Vokietija.


Atsakydamas žemuosiuos rūmuos į klausima, ar pašalinus Zinovjevą ir kitą kairųjį elementą iš Sovietų vyriausybės, Anglijos vyriausybė atnaujinsianti diplomatinius santykius su Sov. Rusija, Chamberlainas pareiškė, kad pakitėjimas Anglijos nusistatymo Rusijos atžvilgiu šiuo atveju negalėtų būt pateisintas.


Karinės aviacijos pajėgos nenurodė palydovo tipo ir nepranešė, ar jis išėjo į orbitą.


G. Vagnorius žurnalistus informavo, kad Lietuvos ir Lenkijos vyriausybių bendradarbiavimo taryba nutarė intensyvinti diplomatinių institucijų bendradarbiavimą, taip mat skatinti reguliarias tarpžinybines Vidaus reikalų, Krašto apsaugos, Užsienio reikalų ir Ūkio, Ekonomikos ministerijų konsultacijas.


Tačiau Pilsudskis turi dar vieną kozirį — armiją. Karininkų dauguma vis dar tebėra jam ištikima. Šito kozirio jis dar nepaleido. Tur būt, jį laiko tam momentui, kai visos kitos kortos bus muštos. Su šito kozirio pagalba Pilsudskis jei lošimo ir nelaimėtų, tai jį gali dar ilgam užtęsti ir valdyti šalį be seimo.


Žymiai pagerėjo kultūros-švietimo įstaigų darbas. Kasmet auga bibliotekų, kultūros namų, kinoteatrų tinklas. Mokslo ir kultūros šviesa vis plačiau sklinda Tarybų Lietuvos miestuose ir kaimuose. Tarybų Lietuvos kultūros darbuotojams yra iškilę dideli ir garbingi uždaviniai siekiant dar didesnių laimėjimų visose kultūros darbo srityse.


Bilas galėtų draugiškai patarti Borisui nesibalotiruoti į prezidentus, verčiau pasirūpinti Rusijos reikalais.


Pirmą kartą po sunkaus hitlerinės okupacijos slogučio Lietuvos darbo valstietis laisvai atsikvėpė. Jis vėl pasijuto šeimininkas savo žemės, kurios niekas iš jo negali atimti, nei parduoti iš varžytynių. Jis pasijuto šeimininkas ir savo krašto, dėl kurio reikalų jis gali ir privalo tarti savo svarų žodį.


Kaimyninės valstybės nustatė dar vieną bendros sienos ribą - šį kartą po Lamanšo kanalu, tunelyje, jungiančiame Prancūzijos ir Anglijos krantus.


P. Strassburgerʼio paskaita buvo tai, ko buvo galima laukti iš lenko. Tai buvo vikrus žaidimas skaičiais, statistinių žinių suklastojimas, juokingi tvirtinimai. Tuo būdu mes sužinojom, kad Koridory gyvena 85% lenkų. Kalbėtojas net nė vieno karto neištarė kašubų vardo. Jis, tur būt, manė, kad prancūzai yra didesni abskurantai ir pusgalviai, nekaip iš tikrųjų. Bet jis vis dėlto pripažino, kad „Danzige yra vokiečių dauguma“, užmiršdamas pridurti, kad ten lenkų yra lygiai 3%. Priešingai, jis energingai gynė teises tos lenkų laisvojo miesto teritorijoj mažumos, pagal jo žodžių, vokiečių persekiojamos. Tiesa, reikia pasakyti, kad lenkai turi teisės kalbėti apie mažumų teises: juk visi žino, kaip jie elgiasi su žydais, ukrainiečiais, vokiečiais, lietuviais, gudais.


Bet jei kas tokį tikslą turi, nuoširdžiai patarčiau gerai iš anksto pagalvoti.


Nelengvas dalykas buvo pastatyti socializmą atsilikusioje, agrarinėje šalyje, kurią buvo nuniokojęs karas ir kuri iš visų pusių buvo apsupta priešiškų kapitalistinių valstybių. Daug sunkumų ir kliūčių buvo statant socializmą. Bet didvyriškoji darbininkų klasė, darbo valstietija, priešakinė mūsų šalies inteligentija, įkvepiamos ir vadovaujamos lenininės Komunistų partijos, nepabūgo šių sunkumų ir kliūčių, sugebėjo juos įveikti rūsčioje kovoje prieš išnaudotojų klases, prieš menševikus, eserus, trockistus, bucharininkus, buržuazinius nacionalistus ir kitus socializmo priešus.


Ben Bela turi pateikti Nacionaliniam steigiamajam susirinkimui tvirtinti vyriausybės sudėtį ir jos veiklos program


1941 m. liepą dar buvo sveikas, o po trijų mėnesių - labai sulysęs, jam nustatomas bado sindromas, miokarditas.


Tokia politika, žinoma, neatitinka uždavinio mažinti tarptautinį įtempimą ir normalizuoti valstybių santykius.


Kas gi tai buvo per žmonės? Tarp seimo deputatų nebuvo nė vieno darbininko, nė vieno žemės ūkio darbininko, mažažemio ar vidutinio valstiečio. Čia liaudies likimą lėmė dvarininkai ir fabrikantai, nors jie kartais ir rašė anketose esą agronomais ar mokytojais. Šeši tokie „agronomai“ sėdėjo seime. Penki ir turėjo stambius dvarus, o vienas buvo namų savininkas. Čia pat buvo 10 aukštų valdininkų ir t. t. Seime sėdėjo 43 tautininkai. Seimo pirmininku buvo Šakenis. Visos jo mintys buvo nukreiptos tik tai, kad įsigytų daugiau pinigų, sočiau pavalgytų bei daugiau išgertų. Šakenis buvo Smetonos draugas, stambaus dvaro savininkas. Kitas šio antiliaudiško seimo deputatas — atsargos generolas ir žandaras Čaplikas, kruvinas valstiečių sukilimų malšintojas. Panašūs į juodu buvo ir kiti seimo nariai. Aišku, kad šie ponai ir negalvojo nors kiek rūpintis liaudimi, juos domino tik asmeninės pajamos, jų pačių gerovė, eksploatatorių klasės, kuriai jie tarnavo, klestėjimas.


Schröderis simpatingai atrodo, turi gerą iškalbą, yra protingas, sukasi įtakinguose sluoksniuose, pramonėje, yra “Volkswagen” koncerno tarybos narys.


Vyriausybę sudarys nepriklausantieji nuo partijų žmonės.


Tačiau spėlionė, kad bakteriologinis ginklas gali būti gaminamas valdančiosios partijos būstinėje ar diktatoriaus rūmuose, tiesiog juokinga.


Mūsų opozicijos, kairiosios ir dešiniosios, repertuaras nėra turtingas. „Parlamentarizmas demokratija”, „demokratija parlamentarizmas” visiems jau taip įkyrėjo ir nusibodo, kad niekas daugiau nei klausyti nei skaityti nebenori.


Kita vertus, tikimybė, kad Finansų ministerijai vietoj atsargaus Nemano gali pradėti vadovauti lėšas į kairę ir į dešinę švaistantis Levis, sukėlė nerimą Izraelio biržose.


Šiandien žurnalistai apžiūrės Rygą ir jos kooperatyvines įstaigas.


Juk Jogailai pasiūlė lenkų karūną — jis nuėjo Krokuvon. O Vytautas nesusigundė Čekijos karūna, nesusigundė net tos pačios Lenkijos karūna, jis siekė tik Lietuvos karūnos. Net pačiam imperatoriui su tais čekais jis nemalonumų pridarė už tai, kad tas, norėdamas visiems įtikti, nusprendė žemaičius po Vytatuo mirties vėl kryžiuočiams grąžinti. Vytautas, tas Vytautas, kuris valdė begalinius plotus, verkė dėl žemaičių likimo po jo mirties, kada asmeniškai pats vis vien juk jų nebebūtų valdęs. Kas gi tai, jei ne gilus patriotizmas! O iš kur tas skirtumas tarp Vytauto ir Jogailos?


„Penketas kilometrų už Minsko, — parodė bataliono kareivis, — kažkokiame poligone buvo laikomi tarybiniai karo belaisviai. Sušaudymas turėjo būti atliktas už kokių 500 metrų nuo stovyklos. Tą dieną sušaudė 100 —120 žmonių. Sekančią dieną antroji kuopa vėl išvyko šaudyti. Grįžę kareiviai papasakojo, jog sušaudė 8—9 tūkstančius tarybinių belaisvių”.


Ištikima didžiosioms proletarinio internacionalizmo ir tautų draugystės idėjoms, be galo ištikima Komunistų partijai, ukrainiečių tauta buvo viena pirmųjų, kuri karštai parėmė didžiąją revoliucijos vado Lenino idėją įkurti Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjungą, pirmąją pasaulyje sąjunginę darbininkų ir valstiečių valstybę. Mūsų istorijos puslapiuose aukso raidėmis žeri nemirtingi Lenino žodžiai: „Išvien veikiant didžiarusių ir Ukrainos proletarams laisva Ukraina galima, be tokios vienybės apie ją negali būti ir kalbos”.


Ir žmonės turėtų suprasti, kad, nepriklausomai brolis ar draugas, darbo klausimuose vertinami visi lygiai.


Ji sumaketuojama ir išspausdinama Minske, tada atvežama į Vilnių ir čia dauginimo aparatu padauginama “keliais egzemplioriais”.


Šio darbo negalima nei atidėlioti, nei ištęsti per keletą metų, nes liudytojų ir įvykių dalyvių kasdien katastrofiškai mažėja.


Žinoma, tai fiziškai nemalonu: šalia valstybės vadovo rezidencijos - kažkokie pasiuntiniai, jie rytais bėgioja tomis pačiomis alėjomis, ir tas bėgiojimas gali turėti šnipinėjimo pobūdį.


Deja, pokomunistinėse šalyse dažniausiai tokių žaidimo taisyklių nėra, juolab kad galima išmesti „žymėtas kortas”. Tokios kortos neretai būna buvusių tose šalyse saugumo tarnybų agentų sąrašai. Vokietiją, Čekiją, Slovakiją, Lenkiją ir kitas šalis vis sudrebina garsių politikos lyderių, apkaltintų bendradarbiavimu su saugumu, atskleidimas ir nušalinimas nuo visuomeninės veiklos. Tai dėsninga, nes tokie „susitepę” veikėjai ir privalo išeiti iš politikos, o jei nusikalto, tai ir atsakyti prieš įstatymą. Tačiau čia slypi ir žmogaus teisių pažeidimo pavojus, nes neretai buvusi saugumo dokumentuose auka pavaizduojama kaip bendradarbis ar net agentas. Tuo apkaltinti net žymiausi buvę disidentai Vaclovas Havelas ir Lechas Valensa. Dar didesnė galimybė būti taip pavaizduotu tenka aukštesniam valdininkui, kuris pagal pareigas oficialiai turėdavo reikalų su saugumo darbuotojais (vadinamaisiais kuratoriais). Tuo labiau, kad jis žymiai dažniau negu paprasti piliečiai keliaudavo į užsienį, paskui rašydavo komandiruotės ataskaitas. O turint tokias medžiagas nesunku sukurpti ir „agento” asmens bylą.


— Vytautas, — sako — ir šiandien populiarus nepaprastai. Jei mes būtumėm išleidę į Lietuvą kito kurio, kad ir užsitarnavusio vyro paveikslą, be abejo, būtų ir jam pareikšta pagarba, bet tokio entuziazmo, kokį regėjome dabar, tikrai nebūtų. O juk jau 500 metų, kaip Vytauto nebėra.


Steigiamasis seimas savo darbais nedviprasmiškai parodė, kad jo tikslas yra užtikrinti miesto bei kaimo buržuazijos politinę valdžią ir socialines privilegijas. Šis pagrindinis steigiamojo seimo siekimas aiškiausiai pasireiškė jo priimtuoju žemės reformos įstatymu, kuris sustiprino dvarininkų bei buožių pozicijas kaime ir užtikrino jiems plačiausias galimybes grobti mažažemių valstiečių žemę. Žemės reformos įstatymas, kuris steigiamojo seimo buvo priimtas „krikščionių demokratų bloko“ redakcijoje, dvarininkams paliekamą žemės normą nustatė 80 ha.


Srityje yra apie 70 proc. pasaulio gintaro išteklių. Srities gamtos turtai ir unikali geopolitinė padėtis lemia jos plėtros specifiką.


Tačiau savo tikruosius tikslus kartkartėmis išsiplepėdavo patys vokiečiai, ypač vokiškoje spaudoje. Smogikų vadas Himleris rašė: „Mūsų uždavinys yra ne germanizuoti Rytus senąja prasme, tai yra čia gyvenantiems žmonėms primesti vokiečių kalbą ir vokiškus papročius, bet rūpintis, kad rytuose gyventų tik žmonės, kurie yra tikrai vokiško germaniško kraujo“.


Pradedant JTO Generalinės Asamblėjos sesiją, daugelio šalių atstovai abejojo Serbijos ir Juodkalnijos teise užimti šioje organizacijoje Jugoslavijos vietą. Šią savaitę Saugumo Taryba svarstys, ar naujoji Jugoslavija turi tokią teisę, o po to šį klausimą perduos Generalinei Asamblėjai. Daug kas gali priklausyti nuo Rusijos požiūrio - primename, kad ji Saugumo Taryboje turi veto teisę.


Šiaurės Airijos vyriausybė įvedė Niuryje komendanto valandą. Kariuomenė ir policija tikrina Niurio rajoną.


Pereitais metais gruodžio 17 d. į mūsų atstovybę Berlyne atėjo moraliai ir fiziniai išvargęs žmogus. Kai kurie atstovybės personalo jame tuojau pažino buvusį ,,Kario“ redaktorių ir kandidatą į buvusiuosius seimus kapitoną Majų, ypač pagarsėjusį Tauragės riaušių metu. Jis iš pradžios atstovybės sekretoriui, paskui pačiam atstovui pareiškė, kad atvykęs į čia išsklaidyti tuos sunkius apkaltinimus ir gandus, kurie buvę plačiai paskleisti visuomenėje būsią jis vadovavęs Tauragės riaušininkams ir plėšikams. Jis pareiškiąs, kad tai esanti netiesa. Sąbrūzdžio metu jis asmeniškai visai nebuvęs Tauragėje; jo vardą riaušininkai patys savavališkai panaudoję ir dėl to tik esąs jam mestas sunkus apkaltinimas, kurio jis nieku būdu negalįs prisiimti. Toliau jis pareiškė, kad jis grįžtąs dabar iš Lenkijos, kame jis buvęs Vilniuje ir Varšuvoje, veikęs kartu su Plečkaičiu, kur tas veikimas krypsta, neradęs galimu toliau jam pritarti ir nusprendęs geriau nukentėti, negu būti aiškiu savo šalies išdaviku. Čia jis ir plačiai išpasakojo apie visus savo nuotykius, pradedant kaip jis pabėgo iš Lietuvos kaip susidėjo su Plečkaičiu ir baigiant, kaip jis pabėgo iš Lenkijos ir atvyko į atstovybę.


Karaliaučiaus studentija draugiją sutiko palankiai. Vietos spauda naujai įsisteigusią draugiją sutiko labai palankiai, linkėdama užbrėžtus tikslus sėkmingai įgyvendinti.


Ta draugystė atlaikė visus sunkumus ir išmėginimus Tėvynės karo metais ir dar labiau užsigrūdino bendroje tarybinių žmonių kovoje prieš fašizmą. Drauge su visomis tarybinėmis tautomis nemažą indėlį į priešo sutriuškinimą įnešė ir lietuvių tauta. Fronte kovinius veiksmus vykdė lietuviškojo junginio kovotojai, priešo užnugaryje fašistus triuškino lietuvių partizanų būriai. Tarybų Sąjungos didvyrių tarpe yra 15 lietuvių, apdovanotųjų ordinais ir medaliais tarpe daugiau kaip 15.000 mūsų respublikos atstovų.


Užsienių reikalų ministeris Zaleskis, kalbėdamas rugsėjo 22 dieną su laikraščiu atstovais tarp ko kito pareiškė, kad Europa esanti įpratusi, kad vokiečių spauda maža kreipianti dėmesio į teisybę, ir todėl į tuos melus visiškai nereaguojanti ir neduodanti jiems jokios vertės. Šis Zaleskio pareiškimas, kaltinas vokiečių spaudą melavimu, sukėlė didelį triukšmą pas gyvenančius Varšuvoj vokiečius laikraštininkus ir jie įteikė per užsienių reikalų ministerijos spaudos skyrių protestą lenkų vyriausybei, nurodydami tokių išsireiškimų neleistinumą. Visa Vokietijos spauda taip pat pareiškė savo solidarumą su protestu ir nepasitenkinimą vokiečių spaudos įžeidimu iš lenkų pusės.


Prie aptvarkytų mašinų pradėta dirbti dviem pamainom. Leista savarankiškai dirbti apie 30 nauų darbininkų ir darbininkių. O šiandien drg. drg. Elena Goršanikovaitė, Binskis ir Jofe pavyzdingai aptarnauja kemšamąsias mašinas ir nuolat viršija išdirbio normą. Dešimteriopai apsimokėjo ilgi jų mokymo mėnesiai. Dabar fabrikas sėkmingai komplektuoja antrąją pamainą iš čia pat apmokytųjų tarpo ir tuo būdu palaipsniui vis geriau išnaudoja įrengimų pajėgumą.


Mums būtina nuolat strategiškai mąstyti, kurti alternatyvius planus, būti įžvalgiems, numatyti ir įvertinti nepaprastas, mums grėsmingas situacijas.


Amerikinio imperializmo – tarptautinio žandaro – kruvinam veidui atskleisti vieną iš pastarųjų numerių paskyre „Kauno tiesa“.


“Reikia dirbti etapais, neįmanoma aprėpti visko iš karto”, - sakė apskrities viršininko administracijos Socialinių reikalų ir švietimo departamento direktorius.


Valstybiniame plane liaudies ūkiui išvystyti 1957 metais iš reikštas nuolatinis partijos ir vyriausybės rūpinimasis liaudies gerove. 1957 metais šalyje žymiai išaugs darbo užmokesčio fondas, padidės kolūkiečių pajamos. Padidės valstybinės ir kooperatinės prekybos mažmeninė prekių apyvarta. Bus išplėstas mokyklų, gydymo ir vaikų įstaigų, klubų ir bibliotekų tinklas. Didelis dėmesys skiriamas gyvenamųjų namų statybai. Partija ir Vyriausybė stengiasi kuo greičiau pagerinti gyventojų butų sąlygas.


Todėl tie žmonės, greičiausiai nesąmoningai, ir gina sovietinę sistemą.


J. M. Sverdlovo pranešime „CK organizacinė ataskaita partijos VI suvažiavimui” buvo pateikti duomenys apie didelį bolševikų partijos eilių augimą. Partinių organizacijų skaičius nuo Balandžio konferencijos laikų, tai yra per tris mėnesius, padidėjo nuo 78 iki 162. Partijos narių skaičius padidėjo trigubai — nuo 80 tūkstančių iki 240 tūkstančių. Prasidėjus VI suvažiavimui, partija turėjo 41 spaudos organą, kurių bendras tiražas siekė 320 tūkstančių egzempliorių.


Prie europinės Rusijos sienos, atsiranda vis daugiau sąjungų, į kurias įeina buvusios SSRS respublikos ir kuriose nėra vietos Rusijai.


Būdinga, kad visi kaltinamieji prieš suimami turėjo svarbius postus VFR ekonomikoje ir valstybės aparate. Svarbiausias kaltinamasis Filbertas iki 1959 metų vadovavo vieno Vakarų Vokietijos banko filialui Vakarų Berlyne. Kaltinamasis Šneideris buvo vyriausybės valdininkas Žemutinės Saksonijos žemėje, Fibigas — Vakarų Vokietijos žvalgybos bendradarbis, Štrukas — Hanoverio kriminalinės policijos viršininkas, Tunatas — Oldenburgo amatininkų rūmų pirmininko pavaduotojas.


Vystant tarybinę muziką yra ne tik didelių pasiekimų, bet ir rimtų trūkumų. Kompozitorių kūryboje dar nėra reikiamai įkūnijama dabarties tema. Liaudis laukia iš muzikos veikėjų kūrinių dabarties tema, turiningų ir melodingų operų apie tarybinį žmogų, jo dvasios ir darbo žygdarbių didingumą, naujų simfonijų, kuriose gilus idėjinis turinys būtų suderintas su plačiosioms masėms prieinama demokratine muzikine kalba, nuoširdžių lyrinių dainų, džiaugsmingos muzikos. Tegul tai būna monumentali opera, herojinė simfonija, lyrinė daina arba romansas — tarybiniai žmonės ir jų draugai visame pasaulyje bus dėkingi kompozitoriams už jų indėlį į visos žmonijos kultūros lobyną.


Komunikate pranešama, kad Kenedis ir Makmilanas taip pat apsvarstė Berlyno klausimą, Indijos–Kinijos ir Indijos–Pakistano santykius, padėtį Konge ir būklę, kurią pasiekė derybos dėl Anglijos stojimo į Bendrąją rink


Štai ir išeina, kad vadinamasis „laisvasis pasaulis“ padeda Saudo Arabijai, kurioje visai neseniai oficialiai buvo, o faktiškai ir dabar yra vergovė. Ir šiai šaliai duodamas ginklas, kad ji neštų „laisvę Jemenui“. Lengva įsivaizduoti, kokią „laisvę“ neša Saudo Arabija Jemenui, ir kokios tos „laisvosios šalys“, kurios jai čia padeda!


Šiuo metu Lietuvos vyriausybė turi galvoj bendrą tarptautinę dvasią ir mano, kad šiuo momentu sunku visą klausimą iš esmės išspręsti. „Lietuvos vyriausybė mano, kad šiuo momentu gali būti provizorinis sprendimas, belaukiant tinkamesnio momento galutiniam išsprendimui“, sako p. ministeris pirmininkas.


Mikalojus Daukša — žinomasis XVI a. lietuvių mokslininkas ir švietėjas, aistringas kovotojas dėl lietuvių kalbos ir lietuvių kultūros, kaip jis apibūdintas šioje knygoje, čia atstovaujamos, ilgoka ištrauka iš „Postilles Catholickos“ (1599 m.) prakalbos, iškeliančios reikalą — branginti savo tėvų ir protėvių kalbą.


Vargu ar Tadžikistane netrukus įsivyraus taika. Tai patvirtina ir įvykių raida kaimyniniame Afganistane.


Komunistų partija paragino Jordanijos vyriausybę atmesti tą „doktriną”, užkirsti kelią imperialistinės agentūros ardomajai veiklai šalyje, pasiekti, kad būtų visiškai likviduotos karinės bazės ir kad Anglijos kariuomenė būtų evakuota iš Jordanijos, paspartinti diplomatinių ir ekonominių santykių užmezgimą su Tarybų Sąjunga, KLR ir kitomis socialistinės stovyklos šalimis.


Vienoj komunistų diena praėjo taip pat neįspūdingai. Iš 15 susirinkimo centrų suėjo iš viso apie 1500 demonstrantų, kurie su raudonom vėliavom traukė prie Schwarzenbergo aikštės. Laisvės aikštėj „revoliucinė eisena“ ramiai išsiskirstė.


Su didžiuliu pasitenkinimu šią žinią sutiko ir Prancūzijos liaudis. Juk jau aštuntus metus vyko niekam nereikalingas karas Alžyre.


Nors mūsų šalies informavimo organai sąmoningai stengiasi nutylėti raginimą dalyvauti šiame kongrese, toliau kalbėjo Džeksonas, Jungtinių Valstijų liaudis bus plačiai atstovaujama jame. Mes esame įsitikinę, kad Maskvos kongresas paskatins taikos šalininkų judėjimą mūsų šalyje ir kad ateis laikas, kai taikos jėgos laimės pergalę.


Plojo “nuskriaustam” Borisui Jelcinui, kai šis pasiūlė pašalinti iš Politinio biuro“senąją gvardiją”, stabdančią perestroiką, kai kritikavo Gorbačiovo idėją sujungti pareigas. Plojo, kai paprašė “politinio reabilitavimo”, kai iš jo visaip buvo tyčiojamasi (“Borisai, tu neteisus”). Pritarė vieninteliam buvusį KPSS Maskvos gorkomo pirmąjį sekretorių užtarusiam kažkurio Sverdlovsko partkomo sekretoriui Vladimirui Volkovui, plojo, kai buvo perskaitytas Sverdlovsko obkomo pirmojo sekretoriaus Leonido Bobykino raštelis, kad “Sverdlovsko delegacija nieko neįpareigojo daryti tokį pareiškimą”.


Nenoriu girtis, bet apie rinkimų baigtį turbūt pranešiau pirmas ne tik Lietuvoje, bet ir Pabaltijy”.


Kokios buvo tikrosios Ivangorodo gyventojų peticijos atsiradimo priežastys - ne taip svarbu.


Bendrame pareiškime, kuris buvo paskelbtas besibaigiant dviejų dienų viršūnių susitikimui Prancūzijoje, Didžioji Britanija ir Prancūzija pareiškė, kad Europos Sąjunga (ES) turi būtų pajėgi veikti palaikoma karinės jėgos ir pati nuspręsti, ar panaudoti savo karinį potencialą sprendžiant tarptautinius konfliktus.


Vykdant TSKP XX suvažiavimo Direktyvas, išryškėjo būtinumas patikslinti atskiras apytikres penkmečio plano užduotis. Ryšium su tuo TSKP CK 1956 metų gruodžio Plenumas davė nurodymą patikslinti atskiras užduotis, numatytas penkmečio plano Direktyvose taip, kad butų užtikrintas racionaliausias ir efektyviausias panaudojimas materialinių išteklių ir finansinių lėšų, skiriamų liaudies ūkiui išvystyti, o taip pat, kad būtų surastos galimybės išskirti papildomų lėšų gyvenamųjų namų statybai. Sutinkamai su šiuo nutarimu gyvenamųjų namų statybos penkmečio planas bus viršytas.


Poną E. Forą taip pat lydėjo Prancūzijos ambasadorius TSR Sąjungoje p. M. Dežanas ir įgaliotasis ministras, ambasados patarėjas p. Ž. M. Sutu.


„Berliner Tageblatt“ įdėjo savo Varšuvos korespondento straipsnį antrašte: „Pilsudskis tarp Prancūzijos ir Italijos“. Korespondentas rašo, kad Lenkija veda aktyvią užsienių politiką. Jos sąjunga su Rumunija esanti sustiprinta keliais naujais mazgais. Apie egzistuojančius militarin. ryšius su I Latvija, pasak laikraščio, prasitaręs kiek neatsargiame interview, gerai žinomas Latvijos generolas Radzinš. Jo interview prasmę mažai tepakeitė jo vėlesnis pareiškimas, kad tie žodžiai nebuvę skirti viešumai. Apie mėginimus užmegzti militarinius ryšius su Suomija liudija, pasak laikraščio, neseniai įvykęs suomių generalinio štabo viršininko vizitas Varšuvoj. Be to, lenkų viltį, kad Pabaltijo bloko sudarymas eina geru keliu, pateisina iškilmingas estų valstybės galvos vizitas pas lenkų valstybės prezidentą. Toliau laikraštis pastebi, kad Lenkija taip pat stengiasi sutaikinti vengrus ir rumunus. Tvirtinimai, kad Lenkija norinti išardyti Mažąją Santarvę, esą perdėti, tačiau Čekoslovakijos pastangos sustiprinti savo sienas su lenkais, sukelia Lenkijoj nepasitikėjimo. Pilsudskis pradėjęs savo veikimą, pašalindamas iš lenkų kariuomenės prancūzus instruktorius. Šita politika Prancūzijos atžvilgiu, nežiūrint Zaleskio tarpininkavimo mėginimų Paryžiuj prieš Grandi vizitą, dabar tęsiama. Tas jau pasireiškė lenkų rezervuose Briando memorandumo atžvilgiu. Laikraštis pastebi, kad Lenkijos pastangos sudaryti grupę valstybių nuo Helsinkio iki Romos sudaro puikią idėją, tačiau jos įgyvendymui reikia daug pinigų. Greta šito puikaus užsienių politikos fejerverko, negalima nematyti didelės lenkų ūkio krizės, kuri vis aiškiau gresia privesti prie vidaus tikslams atsiekti, nereikia nė politinio politikos krizės. Todėl Prancūzjai, jos aktyvumo. Pilnai pakanką jos finansinio pasyvumo, — baigia laikraštis.


Vakarykštėje spaudos konferencijoje premjeras paaiškino, kad šios pataisos ne tik kad nepadarys žalos kapitalo rinkai, bet ir skatins į ją investuoti.


Taigi kai kuriais aspektais, palyginti su Sąjūdžio laikais, mes net sugrįžome atgal?


- Dabartinės padėties Estijoje aš taip tragiškai nevertinčiau. Manau, kad bendrų karinių operacijų nereikėtų. Vienas iš pagrindinių mūsų nacionalinės gynybos koncepcijos momentų - nenaudoti karinės jėgos panašiems klausimams spręsti. Jei situacija rutuliosis taip, kad bandys įsikišti kita šalis, ieškosime politinių būdų. Mes paprašėme NATO, kad jis stebėtų sudėtingą situaciją, kuri šiandien klostosi kai kuriuose mūsų respublikos regionuose ir, reikalui esant, padėtų.


Neseniai reakcinga „Katalikų veikimo“ vadovybė priekyje su kardinolais Pjacu ir Otarjiniu privertė atsistatydinti Italijos vyrių jaunimo asociacijos pirmininką Mario Rosį. Rosis buvo apkaltintas, kad jis ir jo draugai linkę įsiklausyti kairiųjų jaunimo organizacijų raginimų dėl bendros kovos prieš skurdą, už teisę į darbą. Tuomet, protestuodami prieš susidorojimą su Rosiu, atsistatydino visi 25 organizacijos centrinio prezidiumo nariai.


Kai pailsę kovose tautos susėdo aplink Versalio stalą, jos padarė apeiginį gestą, kuris turėjo padaryti galą tarptautiniams ginčams. Jos padėjo savo parašus apačioj sutarties, dėl kurios svarbos jos nedarė sau didelių iliuzijų. Paskum Prancūzija pavedžiojo savo svečius aplink savo sostinę, ir kitos sutartys, papildančios Versalio traktatą, buvo pavadintos kai kuriais švelnesniais Paryžiaus priemiesčių vardais.


Gvinėjos delegatas pabrėžė, kad gyvybiškai svarbi visuotinio ir visiško nusiginklavimo problema negali būti išspręsta be Kinijos Liaudies Respublikos.


Švedų kareiviai ne kartą ėjo per Lietuvos žemę, ir visiškai tikėtina, kad galėjau būti vienas iš jų palikuonių”.


- Suvirinimo aparatai – tai mane domina, tai mano struka, - pasakė Prezidentas Tito, apžiūrėdamas naujausią suvirinimo techniką. („Struka“ - reiškia „specialybė“).


“Kokius dvejus ar trejus metus po Sovietų Sąjungos žlugimo Rusijai taip rūpėjo Estija, kad, girdėjau pasakojant, Helsinkyje įsitvirtinusi Rusijos žvalgyba daugiau dėmesio skyrė Estijai negu Suomijai.


Deja, būna taip, kad, užsimojus dideliems žygiams, idėjoms, visiškai užmirštamos tos „skruzdėlės”, dėl kurių viskas pradėta, - žmonės, jų kasdieniai poreikiai.


Laikraščio „Niujork Taims” korespondentas, lygindamas Amerikos ir Tarybų Sąjungos atstovų kalbas bendrojoje diskusijoje, daro išvadą, kad „pirmajame raunde… nugalėjo Tarybų Sąjunga”. Korespondentas aiškina Daleso pralaimėjimą tuo, kad jis „neįstengė pasakyti nieko ypatingai naujo” nusiginklavimo klausimu.


Profsąjungų komitetams ir taryboms pasiūlyta aktyviai dalyvauti atrenkant darbininkus ir tarnautojus, pareiškusius norą važiuoti nuolatiniam darbui į Sibiro, Tolimųjų Rytų, Šiaurės ir Donbaso naująsias statybas bei įmones, organizuoti masinį konsultavimą apie darbo ir buities sąlygas naujosiose vietose. Profsąjunginėms organizacijoms taip pat pavesta patikrinti įmonių ir statybų pasiruošimą priimti ir aprūpinti buitiniu atžvilgiu jaunimą.


Po to, kai abi delegacijos susitars visais šiais klausimais, joms beliks galutinai suredaguoti jų paruoštus susitarimus ir dokumentus, kurie, kai kuriomis žiniomis, sudaro maždaug 80 puslapių.


NIUJORKAS, birželio 21 d. (TASS-ELTA). Žurnale „Niu Ripablik” išspausdintas tarptautinių santykių specialisto profesoriaus Natanielio Peferio straipsnis, kuriame jis kritikuoja JAV politiką Kinijos Liaudies Respublikos atžvilgiu. Peferis yra prieš Jungtinių Amerikos Valstybių vykdomą Čan Kai-ši režimo rėmimo politiką.


Kaip praneša agentūros Pres Trast of India korespondentas iš Kolombo, oficialiais statistikos duomenimis, Ceilone gyvena daugiau kaip 9 milijonai žmonių.


Jau ne pirmas mėnuo Vokietijos politikos patriarcho populiarumas mažėja.


Šiandien vakare konferencijos posėdyje kalbės respublikos prezidentas ir ginkluotųjų pajėgų vyriausiasis vadas Sukarno.


Artėja nauji mokslo metai politiniame švietime. Reikia viską padaryti, kad ne tik klausytojų skaičiumi būtų gausūs įvairūs rateliai, mokyklos ir seminarai, bet, kas svarbiausia, kad užsiėmimai būtų turiningi, įdomūs ir naudingi klausytojams. Todėl daugiau dėmesio reikia skirti naujų propagandistų ruošimui, teikti kvalifikuotą paramą tiems, kas dirba šį garbingą ir sudėtingą visuomeninį darb


Skirdamas nepaprastai svarbią reikšmę N. Zaglados straipsnyje ir I. Leonovo laiške iškeltoms problemoms, VLKJS CK priėmė specialų nutarimą. Komjaunimo Centro Komitetas įpareigoja sąjunginių respublikų LKJS CK, kraštų ir sričių komitetus, teritorinių gamybinių valdybų komsorgus, komjaunimo rajonų ir miestų komitetus organizuoti dalykišką N. Zaglados ir I. Leonovo straipsnių svarstymą visose komjaunimo organizacijose bei jaunuolių tarpe, plačiai panaudoti jų patarimus ir rekomendacijas propagandiniame ir organizaciniame darbe. Komjaunimo komitetų, agitatorių kolektyvų, propagandistų ir lektorių pareiga – išaiškinti visiems jauniesiems darbininkams, kolūkiečiams, moksleiviams, tarnautojams gilią įžymiosios Ukrainos kolūkietės ir Leningrado darbininko-pirmūno straipsnių prasmę. Šis darbas turi padidinti gamybinį jaunųjų darbuotojų aktyvumą.


Trečia, reikalinga tokia konstitucinė sistema, kuri garantuotų ir nebijotų apsaugoti visas demokratines ir žmogiškąsias vertybes. Ir tai labai svarbus dalykas ne tiktai politikai, ne tiktai kultūrai. Jeigu tos teisės nėra žmonėms garantuotos, tai jos niekad negali sudaryti stipraus ekonominio pagrindo, kad žmonės imtųsi iniciatyvos ir patys ką nors toliau darytų.


Šių metų gegužės mėnesį į Švediją išvažiuos TSRS Aukščiausiosios Tarybos delegacija.


Per minėtą punktą pereina taip pat latviai ir baltarusiai. Visi jie aprūpinami maistu ir išsiunčiami į namus specialiai skirtais vagonais. Yra tokių, kurie, pasiekę savo tėviškę, punkto komendantui prisiunčia padėkos laiškus už tai, kad jiems tarybinių organų rūpesčiu pavyko laimingai pasiekti savo gimtinę.


6. Kurti Rusijos teritorijoje pabėgėlių ir priverstinių persikėlėlių bendruomenes, sąjungas, kurios galėtų būti rusų bendrijų partnerės kovoje už rusų teises ir tose teritorijose, iš kur persikėlėliai buvo priversti emigruoti, ir pačioje Rusijoje.


Kolūkis pristatė valstybei: mėsos 1953 metais - 84 centnerius, o 1956 m. - 425 centnerius, pieno – atitinkamai 501 ir 1.877 centnerius, grūdų - 1.549 ir 3.100 centnerių. Padidės įplaukos, kurias valstybė gauna iš kolūkio mokesčių ir draudimo mokėjimų pavidalu. 1953 metais jos sudarė 54.500 rublių, o 1956 metais - 533.816 rublių. Tai gerai. Reikia ir mokestį mokėti. Ta sąlyga turtėja ir valstybė. 1956 metais kolūkiečiai vieningai nutarė atskaityti į nedalomąjį fondą 30 procentų piniginių pajamų, arba 1.654 tūkstančius rublių. O 1953 metais į nedalomąjį fondą buvo atskaityti tiktai 137 tūkstančiai rublių.


Šiandien Maršalas Žukovas surengė pietus sąjunginių didžiųjų valstybių delegacijų garbei. Karštais plojimais buvo sutiktas jo pranešimas apie tai, kad Tarybinė Vyriausybė aukščiausiuoju Tarybų Sąjungos pasižymėjimo ženklu – „Pergalės“ ordinu pagerbė Armijos generolą Eizenhauerį ir feldmaršalą Montgomerį bei 1-jo laipsnio Suvorovo ordinu generolą Delatr de Tasinji. Apdovanotieji atsakė kalbomis, kuriose dėkojo už jiems suteiktąją garbę. (ELTA) Tarybinių karininkų grupės viešėjimas Kopenhagoje


Vidaus politikoj vyriausybė stovės už tvirtą administracijos valdžią, sieks sustiprinti taikos, tvarkos ir saugumo supratimą ir negailestingai kovos su priešvalstybinių gaivalų nusikalstamais darbais.


Mes esame įsitikinę, kad mūsų šalims yra atviros didelės galimybės bendriems veiksmams tarptautinėje arenoje. Tarybine vyriausybė ir Jugoslavijos vyriausybė šiuo metu, galima tai drąsiai pasakyti, turi platų bendrą pagrindą aktyviam bendradarbiavimui, siekiant užkirsti kelią naujam karui, įgyvendinti visuotinį nusiginklavimą, uždrausti atominį ir vandenilinį ginklą, sudaryti Europoje kolektyvinio saugumo sistemą, užtikrinti tvirtą ir ilgą taiką visame pasaulyje, taikų kitų aktualių tarptautinio gyvenimo klausimų sprendimą.


Indijos atstovas Krišna Menonas pareiškė, kad jo delegacija iš principo yra už nenuolatinių Saugumo Tarybos narių skaičiaus padidinimą.


Baigiamoje savo kalbos dalyje Morisas Torezas nurodė partijos uždavinius ateinančiam laikotarpiui, ypač darbą jos gretoms toliau stiprinti. Kaip sustiprėjo partijos įtaka plačiosioms liaudies masėms, pasakė jis, rodo daugelis pavyzdžių. Antai, vykstant Paryžiuje tradiciniam marksistinės knygos pardavimui, kuris truko dvi dienas, buvo parduota partijos leidinių už 7 milijonus frankų. Tai rekordinė suma palyginti su kitais metais. Į fondą Prancūzijos Komunistų partijai remti prancūzų tauta šiemet surinko 160 milijonų frankų.


Liesdamas KLDR vyriausybės pasiūlymą sušaukti tarptautinę konferenciją, kurioje plačiai dalyvautų suinteresuotos šalys ir kuri siektų, kad būtų išvesta užsienio kariuomenė iš Korėjos ir būtų padėta taikiai išspręsti Korėjos klausimą, Eizenhaueris pareiškė, kad jis negali sudaryti dėl šio pasiūlymo tvirtos nuomonės, remdamasis tik bendromis pasiūlymo formuluotėmis, ir kad JAV turi susipažinti su jo konkrečiomis detalėmis.


Birželio 4 d. Jugoslavijos Federatyvinės Liaudies Respublikos Prezidentas draugas Josipas Broz‑Tito aplankė TSRS Ministrų Tarybos Pirmininką draugą N. A. Bulganiną.


Ne taip seniai dviejų Anglijos ir Graikijos laivų kapitonai, kurie gabeno į Kubą džutinius maišus iš Indijos, išsigandę JAV grasinimų, iškrovė savo laivus Orane (Alžyras), Norvegijos laivas, kuris plaukė į Kubą su maisto produktais ir kitomis prekėmis, išsikrovė Roterdame. Abiem atvejais krovinius pristatė į paskyrimo vietą, tai yra į Kubos uostus, pakeliui plaukę Tarybų Sąjungos laivai.


Direktyvose dėl šeštojo penkmečio plano numatyta statyti naujas galingas atomines elektrines. Malonu ir džiugu dirbti, kai žinai, kad tarybinis mokslas, kiekvieno žmogaus darbas tarnauja taikai ir pažangai, didžiajai komunizmo statybai.


Jei per penkias savaites truksiančią konferemciją susitars, pasaulis pagaliau turės būdą, kaip ginti nekaltus žmones arba bent jau nubausti jų budelius, jei pačios šalys to negali ar nenori padaryti.


Kreipdamasis į VFR kanclerį, N. Chruščiovas pažymi: „Kaip matyti, Jums svarbu ne Vakarų Berlyno gyventojų interesai, o siekimas naudoti šį miestą priešiškai veiklai prieš Tarybų Sąjungą, VDR ir kitas socialistines šalis“.


Apklausa tik patvirtinusi, kad Talinas tarp visų pakviestųjų į Europą vertinamas prasčiausiai: jį palaiko ne daugiau kaip trečdalis apklaustųjų (išskyrus švedus, suomius ir danus), o 40 proc. europiečių yra labai nusistatę prieš estus.


Pagal šį įstatymą įsteigta valdyba ardomajai veiklai kontroliuoti pradėjo seriją posėdžių, siekdama nustatyti, ar dešimt teisingumo ministro nurodytų asmenų turi registruotis teisingumo ministerijoje kaip Komunistų partijos nariai.


Iš sąjunginių respublikų, kraštų ir sričių gauti pranešimai rodo, kad kampanija įgauna visaliaudinį pobūdį. Gausūs mitingai ir susirinkimai įvyko Maskvos, Leningrado, Stalingrado, Kijevo, Alma-Atos, Taškento, Talino, Tbilisio Jerevano, Rygos, Kuibyševo, Ufos, Novosibirsko, Vologdos, Briansko, Čkalovo, Irkutsko ir daugelio kitų Tarybų Sąjungos miestų gamyklose, fabrikuose, įstaigose ir mokyklose.


Kadangi iki NATO pasitarimo Paryžiuje teliko tik 10 dienų, Vašingtono nusiminimą padidina būkštavimai, kad tai padarys blogą įspūdį užsienyje.


Naujoji Makedonijos vyriausybė praėjusią savaitę pritarė NATO pajėgų dislokavimui, nekreipdama dėmesio į Jugoslavijos perspėjimą, jog tai bus įvertinta kaip priešiški veiksmai.


Nauja “Klaipėdos smeltės” privatizavimo programa buvo paskelbta 1998 m. balandžio 15 d.


Septintajame Rusijos liaudies deputatų suvažiavime vyravusi įtampa ir grėsmės nuojauta vakar kiek atlėgo. Aukščiausiosios Tarybos pirmininko pavaduotojas J.Jarovas pranešė, kad ryte suvažiavimo deputatų grupės susitiko su prezidentu B.Jelcinu. Tai buvęs, pasak derybas vedusio vicepirmininko, atviras, geranoriškas ir konstruktyvus pokalbis.


Igoris Gučkovskis, laikraščio “Znamia junosti” vyriausiasis redaktorius;


Lenkų laikraščiai rašo, kad seimas būsiąs sušauktas spalių mėn. pabaigoj. Be biudžeto svarbiausiu jo darbu busiąs konstitucijos keitimo projekto svarstymas. Keitimo projektą patieksianti seimui svarstyti ne vyriausybė, bet valdžios blokas seime. Tas blokas jau turi 11 projektų. Jų tarpe Krokuvos universiteto prof. Javorskio projektą, parašytą fašistų ir korporatyvinėje dvasioje, laikomą šių dienų paskutiniausiuoju konstitucinės teisės mokslo žodžiu. Tarp kitų projektų pažymėtini viceministerio Caro ir teisininko Bukoveckio, kurie nori sutaikyti tvirtos valdžios principą su demokratybės principais. Manoma, kad šiedu projektai būsią sujungti į vieną ir patiekti seimui svarstyti. Galimas daiktas, kad seimui bus patiektas svarstyti ne visas projektas iš karto, bet dalimis: iš pradžios ,,valstybės viršininko“ kompetencijos, paskiau vykdomosios valdžios, seimo ir t. t. Yra davinių, kad naujuose projektuose numatoma ir kai kurių teritorialinio suskirstymo padalinimų. Valdžios bloko kai kuriuose laikraščiuose pasirodė straipsnių, įrodančių reikalingumą sudaryti 6 atskirų provincijų iš dabartinės lenkų teritorijos. Jų tarpe ir gudiškai lietuviška provincija su Vilnium kaip tos provincijos centru.


Po to žodis buvo suteiktas pakomitečio nariui Bolivijos delegatui Salamankai. Angolos liaudies teises į nepriklausomybę ir apsisprendimą posėdyje taip pat gynė Birmos, Kambodžos, Liberijos delegatai. Jie pabrėžė, kad būtina kuo greičiau suteikti nepriklausomybę Angolos liaudžiai, kaip numatoma Generalinės Asamblėjos deklaracijoje, reikalaujančioje nepriklausomybės kolonijų šalims ir tautom


Leningradas buvo, yra ir bus vienas iš stambiausių priešakinės kultūros, mokslinės minties centrų, aukštųjų mokyklų, mokslinio tyrimo institutų, muziejų, teatrų, klubų ir bibliotekų miestas. Vienas iš mylimiausių tarybinės liaudies miestų, Lenino miestas kasmet gražėja ir tvarkosi.


Visa šita istorija sovietų vyriausybei dar ir tuo atžvilgiu nėra pageidaujama, kad tarp 18 suimtųjų specų yra 6 vokiečiai ir dėl jų gręsia rimtas konfliktas su Vokietija. Tas konfliktas ypač dabar būtų nepageidaujama, kuomet eina derybos dėl prekybos sutarties pataisymo. Tie vokiečiai tai didžiausių vokiškų firmų inžinieriai, kurie buvo pasiųsti mašinoms montuoti. Mat Vokietija yra davusi Rusijai 300 milionų markių kredito mašinoms Vokietijoj pirkti. Tos mašinos dalinai supirktos, dalinai perkamos ir firmos pasiuntė mašinoms montuoti specialistus. Firmos garantuoja už savo inžinierius ir tvirtina, kad jie nieku būdu nesikištų į rusų vidaus reikalus. Be to, jie dar visai neseniai Rusijoj dirba. Ir iš tikro sunku įsivaizduoti, kokiu tikslu nuvažiavę trumpam laikui vokiečiai inžinieriai imtųsi varyti kontrrevoliucinį darbą.


Vystant pramonę ir žemės ūkį, be paliovos kyla liaudies gyvenimo lygis. Tarybinės santvarkos pranašumai ir teisinga mūsų partijos politika įgalino pasiekti rimtus laimėjimus keliant liaudies materialinę gerovę. Labiausiai apibendrinantis tarybinės liaudies gerovės kilimo rodiklis yra TSRS nacionalinių pajamų didėjimas. Skaičiuojant vidutiniškai vienam gyventojui, laikotarpiu nuo 1913 metų iki 1956 metų mūsų šalies nacionalinės pajamos padidėjo 13 kartų. Tokių nacionalinių pajamų didėjimo tempų nežino nė viena kapitalistinė šalis. Nacionalinės pajamos, pavyzdžiui, Jungtinėse Amerikos Valstybėse per tą patį laiką padidėjo vidutiniškai vienam gyventojui mažiau kaip 2 kartus, o Anglijoje ir Prancūzijoje tik 1,6 karto. Be to, visos nacionalinės pajamos TSR Sąjungoje paskirstomos darbo žmonių interesais, kai tuo tarpu kapitalistinėse šalyse daugiau kaip pusę nacionalinių pajamų pasisavina išnaudotojų klasės.


Naktį į rugpiūčio 31 d. prezidentas Sukarno ir ji lydintieji asmenys išvažiavo traukiniu iš Maskvos į Leningradą. Pabuvęs Leningrade, prezidentas Sukarno išvyks į tolesnę kelionę po Tarybų šalį.


Ketvirtadienį LDDP frakcijos vardu L. Linkevičius pateikė paklausimą dėl „Lietuvos ryto” paskelbtos informacijos, esą AT pirmininko patarėja užsienio politikos klausimams, palikdama savo darbo vietą, ištrynė kompiuteryje buvusią techninę informaciją. Paklausimas adresuotas Č. Juršėnui bei opozicijos lyderiui V. Landsbergiui.


Vis ta pati istorija gaidžio, kuris mano, kad ne ko kito, o jo giedojimas pažadino aušrą, tuo tarpu kai jis gieda dėl to, kad saulė jau užtekėjo. Briandas mano, kad jis duos taiką Europai! Jis galės sau manyti, kad jis, o ne kas kitas, prisidėjo prie taikos palaikymo Europoje, tuo tarpu kai jam užtektų tik konstatuoti, kad ta taika egzistuoja.


JAV ir Anglijos vyriausybių pozicija, kurią jos užėmė aštuoniolikos komitete vykstančiose derybose branduolinių bandymų klausimu, rodo, kad jos nesiekia sudaryti tokio susitarimo, o nori įvykdyti seriją branduolinių sprogdinimų atmosferoje. Bet jeigu JAV vėl pradės eksperimentinius branduolinio ginklo sprogdinimus, Tarybų Sąjunga, siekdama užtikrinti savo saugumą ir taiką visame pasaulyje, bus priversta į tai atsakyti savo bandymų serija. Vadinasi, JAV pradeda naują branduolinio ginklavimosi varžybų etapą.


Skaitydamas tokią lenkų tezę, gauni įspūdžio, kad lenkai pro medžius nemato, ar greičiau nenori matyti, miško.


Tokiu būdu tūkstančio Prancūzijos gyventojų likimas buvo galutinai išspręstas. Iš budelio Špeidelio nagų jie atsidūrė nuo galvos iki kojų kruvino žudiko Eichmano rankose. Po to Špeidelis ir Eichmanas taip pat susidorojo su kita Prancūzijos gyventojų grupe, kurioje buvo penki tūkstančiai žmonių.


Iš viso Ukraina gavo per 2 mlrd. dolerių.


Vokiškieji grobikai Raudonosios Armijos pastangų dėka su savo gestapo, ir jo agentūromis „arbeitsamtais“ išvyti iš mūsų šalies. Dabar dirbantysis laisvai gali pasirinkti sau darbą ir gyvenamąją vietą, gali užsiimti ir savo laisva profesija, amatu ir prekyba. Darbo žmogus dabar laisvai renkasi, kaip ir kuo prisidėti prie galutinio visokių „arbeitsamtų“ šaltinio hitlerizmo sutriuškinimo.


TSRS Aukščiausioji Taryba taip pat apsvarstė ir išsprendė eilę klausimų, susijusių su sąjunginių respublikų suverenumo stiprinimu. Visiškai sąjunginių respublikų kompetencijai pavedamas savo teritorinio - administracinio padalinimo ir sutvarkymo klausimų sprendimas, sričių, kraštų sudarymas. Sąjunginių respublikų pavaldumui pavedama teismų santvarkos ir teisenos įstatymų leidybą, civilinių ir baudžiamųjų kodeksų priėmimas. Tai žymiai padės pagerinti įstatymų leidimą respublikoje, labiau priartins įstatymus prie gyvenimo, galės atidžiau atsižvelgti į kiekvienos respublikos ypatybes ir specifiką.


Pasak Austrijos užsienio reikalų ministro, su Javieru Solana jis aptarė dabartinę padėtį Bosnijoje ir Kosove bei pasidalijo samprotavimais apie strategiją, kurios reikėtų laikytis šiuose krizės židiniuose.


RUGSĖJO 17 d. pradeda savo darbą eilinė, dvyliktoji Suvienytųjų Nacijų Organizacijos, įsteigtos daugiau kaip prieš 12 metų taikai ginti, Generalinės Asamblėjos sesija. Kilnūs SNO tikslai išreikšti jos įstatuose. Juose sakoma, kad SNO turi palaikyti tarptautinę taiką bei saugumą ir imtis efektyvių kolektyvių priemonių, kad būtų užkirstas kelias ir kad būtų pašalinta grėsmė taikai bei nuslopinti agresijos aktai arba kiti taikos pažeidimai. SNO uždavinys yra taikiomis priemonėmis, sutinkamai su teisingumo ir tarptautinės teisės principais, reguliuoti tarptautinius ginčus arba situacijas, kurios gali pažeisti taiką.


DAUGIATŪKSTANTINIS mitingas, skirtas Tarybų Sąjungos partinės-vyriausybinės delegacijos grįžimui iš VDR, įvyko rugpiūčio 14 d. Lužnikų Centrinio V. I. Lenino vardo stadiono Sporto rūmuose. Į mitingą susirinko ministrai ir mokslininkai, kultūros veikėjai ir darbininkai, visuomeninių organizacijų atstovai ir studentai, Tarybinės Armijos generolai ir karininkai. Dalyvavo diplomatinių atstovybių vadovai, Tarybų Sąjungos ir užsienio žurnalistai.


Mūsų šalys yra gyvybiškai suinteresuotos glaudžiai bendradarbiauti politinėje, ekonominėje ir kultūrinėje srityse ir keistis priešakiniu naujo gyvenimo kūrimo patyrimu. Ir šis bendradarbiavimas jau duoda savo vaisius.


3. Siekiant sėkmingai įvykdyti numatytus šalies ekonominio vystymo planus, reikėjo paruošti naujas liaudies ūkio valdymo formas ir metodus, atitinkančius tikrai demokratinius socialistinės darbininkų ir valstiečių valstybės pagrindus. Teisingas liaudies ūkio valdymo organizavimas socialistinėje valstybėje turi didžiulę reikšmę nenukrypstamai didinant materialinę gamybą, stiprinant šalies ekonominę galybę, keliant visuomeninio darbo našumą, keliant liaudies gerovę ir kuo pilniausiai panaudojant rezervus liaudies ūkyje. Todėl ūkinės statybos klausimai, atskirų liaudies ūkio šakų valdymo klausimai visuomet buvo Komunistų partijos ir Tarybinės vyriausybės dėmesio centre.


Netrukus, tuoj po Naujųjų metų, bus paskirtas ir naujas pasiuntinys Rusijoje.


Sesija priėmė įstatymą apie Steigiamąjį Susirinkimą, rinkimų įstatymą, įstatymą dėl draugijų ir organizacijų steigimo, dėl susirinkimų ir demonstracijų, dėl spaudos, dėl nusikaltimų prieš tautą bei valstybe ir t. t. Jugoslavijos ministerio pirmininko pavaduotojas Milovanas Džilas, apibūdindamas šių naujų Jugoslavijos įstatymų reikšmę, pažymi, kad jie normalizuoja ir reguliuoja santykius, susidariusius išvadavimo karo metu, suteikia platų, tvirtą pagrindą galutinai nustatyti valstybės veidui ir yra naujas žingsnis pirmyn Jugoslavijos tautų kovoje dėl broliškumo, lygiateisiškumo ir laisvės“.


Deputatas K. Baršauskas (Kauno miesto Stalino rinkminė apygarda) pažymėjo, kad Valstybinių pensijų įstatymo įgyvendinimas Tarybų Lietuvoje yra didelis žingsnis toliau keliant mūsų respublikos darbo žmonių gerovę. Su dideliu džiaugsmu sutiko ši istorini Įstatymą Kauno Politechnikos instituto profesoriai, dėstytojai ir tarnautojai. Apie 20 daugelį metų institute dirbusių tarnautojų išeina į pensiją.


Kokių turi būti imtasi žingsnių, siekiant neleisti kilti karui? Kodėl Jungtinės Amerikos Valstybės ir kitos šalys negali išvesti savo kariuomenės iš Vakarų Vokietijos, iš Vakarų šalių, t. y. iš Prancūzijos, Italijos, Turkijos, Graikijos – aš nežinau, kur dar yra jūsų kariuomenė. O mes išvestume savo kariuomenę iš Rytų Vokietijos, iš Lenkijos, Vengrijos, Rumunijos. Kitose šalyse mes kariuomenės niekur neturime. Tai būtų labai naudinga ir tai būtų pirmasis žingsnis patikrinant gerus santykius bei nustatant gerą atmosferą, kuri nekvepėtų karu. Tai prisidėtų prie taikių gerų santykių. kurie galėtų susiformuoti tarp mūsų šalių. Apie tai mes kalbėjome, tai kartojame ir esame pasirengę padaryti visa, kas reikalinga.


- Šiandien, – pasakė jis, - Kremliaus Rūmuose susirinko žmonės, atstovaujantieji tiems, kurie per praėjusius trejus metus išėjo didelę narsumo mokyklą, gyvenimo mokyklą, jaunųjų dirvonų įsavintojų atstovai. Jie atvyko čia, iškovoję didelę ir šlovingą pergalę, laimėję milžinišką puolimą prieš dirvonus. Lenino komjaunimo pasiuntiniai kartu su visais dirvoninių žemių darbo žmonėmis įrašė naują ryškų puslapį į didvyriškąjį šlovingų tarybinės liaudies darbų metraštį.


Jūs minite savo laiške galimą mūsų atitinkamų pajėgų sumažinimą Vokietijoje. Matyti, kad 1 ginkluotojų pajėgų Vokietijoje problemą negalima žlūrėti kaip į Izoliuotą klausimą. Ta proga turiu prisipažinti, kad esu labai suneramintas ivykių, kurie įvyko nuo to laiko, kai mes buvome susitikę Zenevoje praėjusiais metais. Mes ten sutarėme,


– Brangūs draugai! Leiskite, atsakant į jūsų sveikinimą, išreikšti jums mūsų draugystės jausmą ir nuoširdžią padėką. Mes abu, Nikita Sergiejevičius Chruščiovas ir aš, labai sujaudinti jūsų nuoširdaus draugiško sveikinimo ir, savo ruožtu, iš širdies sveikiname jus, brangūs bičiuliai. Jūsų asmenyje mes taip pat sveikiname visus laivų statyklos darbininkus, tarnautojus, inžinierius ir technikus. Tebūnie mūsų susitikimas stiprėjančios mūsų tautų draugystės laidas. Tebūnie amžina Tarybų Sąjungos ir Suomijos tautų draugystė. Mes ir ateityje išvien kovosime už mūsų tautų gerovę, už būsimųjų kartų laimę.


Kad viską turi nulemti būtent juridiniai aspektai, Lietuvos visuomenei tiek užsienio, tiek savų pareigūnų atveju vargu ar rūpi.


Ekonomika šį kartą, kaip dažniausiai būna, glaudžiai susijusi su politika.


Maištingi regionai, arba “Visa valdžia Federacijos Tarybai!”


Pamėginus visa pilnuma išspręsti lietuvių lenkų konfliktą – pastangos, kurios, deja, žlugo – Tautų Sąjunga rekomendavo Lietuvai ir Lenkijai taip sutvarkyti savo santykius, kad būtų apsaugota taika.


Maža to, regione gali atsirasti naujas tautinių prieštaravimų židinys.


Žymią savo kalbos dalį drg. Chruščiovas skiria vadovavimo kolūkiams, MTS ir tarybiniams Okiams gerinimo klausimams, vietinių partinių organizacijų vaidmens stiprinimui vadovaujant žemés ükiui. Jis sako, kad reikia ir toliau stiprinti kolūkius ir tarybinius ūkius prityrusiais kadrais,


Jeigu tą patį būtų galima pasakyti apie Švedijos ir Lenkijos arba, pavyzdžiui, Vokietijos ir Latvijos santykius, tai šio regiono svajonės apie integravimąsi ir partnerystę gal ir išsipildytų.


Valstybiniam bankui pavesta kolūkių reikalavimu įskaityti 25 procentus visų gautų pajamų ir 50 procentų lėšų, gautų avansais pagal produkcijos kontraktaciją, užpirkimus ir privalomuosius pristatymus, į atskirą einamąją sąskaitą, iš kurios kolūkio valdyba gali naudoti pinigus tiktai avansams kolūkiečiams išduoti ir paskirstyti pagal darbadienius.


Suaugęs, daug gyvenime patyręs tvirtas vyras J. Stonys staiga pradeda verkti, prisiminęs išvadavimo dieną.


Spaudos pranešimal rodo, kad į kovą prieš Kuboje egzistuojantį teroristinį režimą įsijungia vis nauji Kubos gyventojų sluoksniai.


Po branduolinio sprogdinimo būsimasis kosmonautas gali gauti tokią radiacijos dozę, kuri žymiai viršija leistiną.


Masliukovas sutiko tapti “antivyriausybinės vyriausybės” nariu, pramonės ir prekybos ministru.


Mūsų liaudis, vadovaujama savo brangiosios Komunistų partijos ir Tarybinės vyriausybės, kurių politika išreiškia giliausius tarybinių žmonių lūkesčius ir siekimus, tvirtai žengia pirmyn keliu į komunizmą, sėkmingai įgyvendina šeštojo penkmečio planą.


Jūsų suvažiavimas, brangūs draugai, susirinko visaliaudinės kovos už istorinio TSKP XXII suvažiavimo nutarimų įgyvendinimą aplinkybėmis. Naujoji partijos Programa nušviečia tarybinei visuomenei kelią į komunizmą. Mūsų šalies ir viso pasaulio darbo žmones didžiojoje komunizmo statybos Programoje mato savo šviesiausių svajonių įkūnijimą. Galingu raginimu, šaukiančiu į laimingą ateitį, skamba jaudinantys žodžiai: „Komunizmas įtvirtina žemėje Taiką, Darbą, visų tautų Laisvę, Lygybę, Brolybę ir Laimę“.


Stilius šiek tiek keistokas, tačiau vienintelis tinkamas keistokomis Baltarusijos ir Rusijos posovietinėmis sąlygomis.


Eilė delegatų pasmerkė Amerikos atstovo kalbą pakomitetyje.


Kada svečiai atvyko į Vilnių, jie pirmiausia pamatė I. D. Černiachovskio paminklą. Šis ukrainiečių žemės sūnus, kilęs iš gražios Umanės, lietuvių tautoje minimas su pagarba. Juk jis vadovavo Baltarusijos III frontui, jo kariuomenė išvadavo Lietuvos žemę iš vokiškųjų grobikų.


Kampanija rengiama paprastai: centras siunčia rekomendacijas, komunistai vietose per savo frakcijas įstatymų leidybos susirinkimuose siūlo pritarti prezidento apkaltai.


Tada dar ne žili per prabėgusį laiką pražilę, tada dar buvę liaunučiai jaunikaičiai, dabar atsivedę į Katedros aikštę jau savo vaikučius, žinančius apie didžiąją Sąjūdžio bangą tik iš pasakojimų, kaip pasakas.