Visos gėrybės, kuriomis naudojasi mūsų šalies jaunoji karta, - iškovotos brangia kaina - atkaklaus darbo, ilgų kovos ir sunkaus gyvenimo metų kaina. Mūsų tėvai ir motinos, vyresnieji broliai ir seserys dažnai net per šventes vaikščiojo su vatinukais, neturėjo vilnonių kostiumų, gyveno palapinėse, neturėjo puikiai įrengtų namų, daug ko atsisakydavo, kad tik būtų pastatytos galingos gamyklos, išvystytas žemės ūkis, sustiprinta Tėvynės gynybinė galia. Ir mūsų liaudis be kitų pagalbos, Komunistų partijos vadovaujama, pavertė atsilikusią ir skurdžią šalį galinga, klestinčia socialistine valstybe. (Audringi plojimai).


Susirinkimo pabaigoje įvyko Raudonosios Vėliavos ordinu apdovanotojo Tarybinės Armijos A. V. Aleksandrovo vardo dainų ir šokių ansamblio koncertas.


Naujos duomenų bazės id, Senos duomenų bazės id

Kai kurie komentatoriai sieja šį incidentą su neseniai padarytu Prancūzijos nacionalinės gynybos ministro Andrės Moriso pareiškimu, kad „prancūzų kariuomenė, esant reikalui nesustos, jeigu jai reikėtų įsiveržti į Alžyro kaimyninių valstybių teritoriją”.


Esąs Maroke Kongo parlamento deputatas, buvęs informacijos ir kultūros ministras Patrio Lumumbos vyriausybėje Anisetas Kašamura, kalbėdamasis su jūsų korespondentu apie parlamentinės neliečiamybės atėmimą iš nacionalinio išsivadavimo judėjimo lyderio, ištikimo Lumumbos pasekėjo Antuano Gizengos, pareiškė:


Žinoma, kad ”pokalbio” jis buvo iškvietęs ne vieną J. Žemaitį.


57 balsais, 18 susilaikius, ir 14 balsų prieš Generalinė Asamblėja taip pat priėmė rezoliucijos projektą dėl padėties Angoloje.


Tarybų Sąjungos komunistų partijos Centro Komitetas į TSRS Ministrų Taryba neseniai priėmė nutarimą padidinti mėsos ir sviesto supirkimo kainas. Ši svarbi priemonė įgyvendinta, siekiant sparčiai padidinti žemės ūkio produktų gamybą. Partija ir vyriausybė buvo įsitikinusios, kad darbininkų klasė, kolūkinė valstietija, tarybinė inteligentija supras, koks būtinas buvo šis nutarimas, ir jam Mūsų šalies darbo žmonės taip ir pasielgė. Pritarę TSKP Centro Komiteto ir TSRS Ministrų Tarybos nutarimui, tarybiniai žmonės reiškė viltį, kad kolūkiečiai ir tarybinių ūkių darbininkai, gavę liaudies paramą, galės geriau naudoti savo galimybes ir žymiai padidins mėsos ir pieno gamybą, kas įgalins visiškai aprūpinti gyventojus šiais produktais.


PARYŽIUS, kovo 21 d. (TASS). Kaip praneša agentūra Frans Pres, vakar Alžyro parlamento delegacija aplankė Prancūzijos prezidentą Renė Koti ir jam pareiškė, kad „Alžyro problemos išsprendimas yra anaiptol ne jėgos naudojimas“, o jai išspręsti reikia „atsižvelgti į gilius ir vieningus lūkesčius visos tautos, kuri, pagal Prancūzijos konstituciją, nori demokratiniu būdu tvarkyti savo reikalus“.


Jeigu kalbėti apie dorišką nupuolimą, tai ši kvalifikacija greičiau tinka seimų laikams, o ne dabarčiai. Pagaliau pilietinis sunykimas. Opozicionierių spauda tvirtina esą be seimo ir mitingų pilietinė sąmonė išnyksianti. Girdi „piliečiai netekę progos tiesiogiai dalyvauti organizaciniuose ir kūrybiniuose valstybės darbuose, nukreipia savo energiją ir savo rūpeščius į grynai asmeninius reikalus“. Šitaip sako mūsų oponentas iš dešinės „Rytas“ (nr. 51). Mes norėtumėm paklausti koki buvo tie organizaciniai ir kūrybiniai valstybės „darbai“, kuriuose piliečiai seimų laikais dalyvavo, o šiandien nedalyvauja. Tur būt mitingai, nes kitų „valstybės darbų“, kuriuose tada piliečiai dalyvavo, o šiandien ne, rodos, nėra. Tiesa, mitinguose ėjo „kūryba“, tik labai savotiška kūryba. Tai buvo šmeižto, melavimo ir koliojimosi kūryba. Tegu „Rytas“ pavarto savo anų laikų komplektus jis ten ras nemaža savo priešininkų mitingų aprašymų. Ar sulig tais aprašymais daug galima pasakyti apie mitingų kūrybinį valstybės darbą? Jeigu vėl paimsimi „Ryto“ priešininkų spaudą rasim tą patį apie „Ryto“ bendraminčių mitingus.


Neatsiranda nė vieno oratoriaus, kurs norėtų debatuoti dėl Tautų Sąjungos tarybos pranešimo apie pereitų metų Tautų Sąjungos darbus.


Levinssono nuomone, pastaraisiais metais ryškėja šios slinktys: Estija - Suomija, Lietuva - Lenkija, Vidurio Europa, Latvija istoriškai šliejasi prie Vokietijos.


Šiandien Anglijos spauda atvirai pareiškia, kad JAV yra betarpiškai įsipainiojusios KLR karinės aviacijos pajėgų numušto čiankaišistų lėktuvo „U-2“ šnipinėjamojo skridimo istorijoje. Šnipinėjimo lėktuvų atsiradimą pas Čian Kai-ši pavadinęs JAV „beprotybės ir visiško neatsakingumo aktu“, laikraštis „Deili herald“ smerkia JAV nutarimą „leisti sąjungininkui vykdyti tuos provokacinius veiksmus ir pranešinėti rezultatus Vašingtonui“. Laikraštis pataria Kenedžiui dar kartą „rūpestingai apsvarstyti visą šią pavojingą „U-2“ skridimų politi“.


Rusijos prezidentas Borisas Jelcinas ir Kazachstano prezidentas Nursultanas Nazarbajevas vakar Maskvoje pasirašė deklaraciją “Dėl amžinos draugystės ir bendradarbiavimo, orientuoto į XXI amžių”.


Nuotrauka, atsiųsta iš Litl-Roko (Arkanzaso valstija), rodo, kaip sulysusiai penkiolikos metų mergaitei negrei Elizabetai Ekford, einančiai su knygomis rankose, pastojo įėjimą į mokyklą iki dantų apsiginklavę kareiviai. Elizabeta buvo pirmoji iš 9 negrų vaikų, pamėginusių įeiti į mokyklą Litl-Roke po to, kai teismas nusprendė, jog jiems turi būti leista lankyti mokyklą. Tačiau Arkanzaso valstijos gubernatorius Fobusas apsupo mokyklą ginkluotais kareiviais, sakęs jiems nepraleisti negrų vaikų. Ramiai, be palydovų. Elizabeta kelis kartus mėgino praeiti pro ginkluotus, plieno šalmus užsidėjusius kareivius, kurie pastojo jai kelią šautuvais. Ir kiekvieną kartą, kaip praneša agentūra Asošieited Pres iš Litl-Roko, „žiūrėdama tiesiai į priekį ir eidama lygiu žingsniu“, ji buvo priversta grįžti atgal, nekreipdama dėmesio į kelis šimtus chuliganų, kurie, kareivių leidžiami, jai grasino ir plūdosi.


ES išplatino 131 Baltarusijos vadovo ir pareigūnų, kuriems nuo šiol nebus išduodamos ES vizos, sąrašą.


Iš pradžių, santykių neužmezgimas per devynerius metus. Juk buvęs „karo stovis“ tarp abiejų valstybių buvo kaip tik naudingas ir reikalingas Lenkijai. Iš Lietuvos pusės „karo stovis“ reiškė protestą prieš grobuonišką Želigovskio žygį. Lenkijai „karo stovis“ reiškė preteksą pulti Lietuvą, jei tik būtų patogios sąlygos. „Lenkija yra stipresnė: ji gali pulti tada, kada jai bus naudinga“ - štai lenkų obalsis santykiuose su Lietuva. Ir todėl Lenkija taip ilgai saugojo tą „karo stovį“, vis turėdama vilties, kad galų gale ji gausianti laisvas rankas Lietuvos atžvilgiu. O belaukdama tos valandos, ji buvo karišku atžvilgiu pasiruošusi pulti kiekvieną momentą. Užkulisinė procedūra, kuria buvo panaikintas „karo stovis“ Ženevoj, rodo, kad lenkai buvo priversti atsisakyti nuo karo stovio“ kozirio, kaip nuo geros progos realizuoti „lietuviškus“ planus. Juk kitaip yra visiškai nesuprantama Pilsudskio gruodžio mėn. pereitais metais nemigos naktis, apie kurią jis iškilmingai pranešė pasauliui. Nelyginant Hamleto „to be or not to be“, Pilsudskio „mobilizuoti ar nenobilizuoti“ naktiniai galvojimai rodo, kad Lenkijai, iš šalies spaudžiamai, buvo gaila atsisakyti nuo geriausios galimybės anektuoti Lietuvą. Todėl „mobilizuoti ar nemobilizuoti“ buvo paskutinis apgalvojimas, ar pulti, ar nepulti. Bet išėjo nepulti, tik ne dėl Pilsudskio taikingumo, bet kad atsirado kitų veiksnių, kurie neleido Pilsudskiui mobilizacijos įvykdyti.


Tokiu būdu didžiosios valstybės neprarastų savo veto teisės, tačiau ja galėtų pasinaudoti tik viešai, o tai ir būtų ta kaina, kurią tektų sumokėti.


Indija, nepaisant neprisijungimo judėjimo vadovės statuso, nesugebėjo užsitikrinti trečiojo pasaulio šalių paramos, nes šios šalys Indijos požiūrį į pasaulinę tvarką ir pasaulio plėtrą laiko pasenusiu.


Būkite, mieli kariai, ir toliau drausmingi ir budrūs, kaip buvote lig šiol. Patamsio gaivalas, gruodžio 17 d. nuvytas iš aikštės, glūdi pasislėpęs ir tebetykoja įsiterpti jūsų eilėsin, kad pakirstų jūsų atsparumą, o tuo ir Lietuvos galybę. Budėkime!


Įsiutę hitlerininkai nuvarė žmones į netoliese esančią daubą. Visus juos sustatė į vieną eilę. Štai, išdidžiai pakėlęs galvą, stovi senasis Baltonis, kurio žilus plaukus taršo nuo Baltijos dvelkiąs vėjelis. Greta jo stovi vyriausias sūnus Domas su savo jauna žmona, sūnūs Boleslovas, Vladas, dukterys Barbora ir Stefanija. O štai greta ir Žebrauskas su savo žmona. Ant kairės rankos jis pasisodinęs dvejų metų sūnelį, dešiniąja ranka apkabinęs savo alpstančią žmoną, kurios glėbyje vos kelių mėnesių mergytė. Šalia motinos stovi kaimo gražuolė ir dainininkė aštuoniolikamete Paulina. Toliau Martinkienė su savo sūnumi Juozu ir jo žmona Ona. Atstatęs į priekį savo plačią krūtinę ir apkabinęs žmoną, stovi Srėbalius. Motinos rankose penkių mėnesių duktė Joana. Čia pat ir senasis Rimkus su sūnumis Antanu ir Stasiu.


Valstybė savo reikmėms užsakys prekes ir paslaugas aukcionų bei konkursų keliu. Įmonės, vykdančios valstybės užsakymus, bus aprūpintos lėšomis, ir visas būtinas žaliavas, medžiagas bei įrengimus turės pirkti pačios. Be to, joms gali būti taikomos kai kurios nuolaidos.


Ir tai, kad dabar imperialistai vėl į dienos šviesą išvilko tik nauju pavadinimu seną idėją apie kapitalistinių šalių sujungimą, rodo, kad imperialistai bijo augančios ekonominės socialistinių šalių galios.


„Draugas Knašai, kodėl neauga komjaunimo eilės Šaltiniuose?“ Toks klausimas - plakatas kabojo ant sienos ir visą laiką „badé akis“.


Būdama ištikima savo taikingai politikai, Tarybų Sąjunga nesiims daryti ko nors panašaus į aktą, kuriuo būtų atsakoma į 150 tūkstančių atsarginių pašaukimą Jungtinėse Amerikos Valstijose, tuo labiau, kad esant šiuolaikinėms raketinio-branduolinio karo priemonėms, tai negali turėti rimtos karinės reikšmės. Tačiau mes negalime nesiskaityti su faktais, iš kurių matyti, kad Jungtinės Valstijos ruošia agresiją.


Kaip matyti iš straipsnio, vieną iš „nerimą keliančių momentų“ laikraštis, konkrečiai, įžiūri tame, kad dabar „sunkiau išskirti Jugoslavijos ir Tarybų Sąjungos pozicijas užsienio politikos klausimais“. Laikraštis taip pat rodo nepaprastą nepasitenkinimą nutarimu dėl tolesnio Jugoslavijos Komunistų sąjungos ir Tarybų Sąjungos Komunistų partijos bendradarbiavimo.


Vokietijoj prieš keletą dienų priimtas respublikai ginti įstatymas (Republikschutzgesetz). Toks dalykas, kai valstybės formos pakeitimas retai kur įvyksta be ilgų kovų. Pralaimėto karo katastrofa nušlavė Vokietijoj monarchiją, bet ji negalėjo iš karto padaryti visus respublikonais. Respublika turėjo ir tebeturi skaitlingus priešus iš dešinės ir iš kairės. Dešinieji negali pamiršti, kad monarchijai vadovaujant Vokietija pasidarė galinga. Daugelis jų ir šiandien tiki, kad tiktai monarchija galėtų Vokietija sutvarkyti ir grąžinti jai buvusią galybę. Ypač monarchijos pasiilgstama buvusių karių ir žemvaldžių sferose, kurie tarnavo monarchijos laikais, matė jos didybę ir buvo dvasiniai su ja suaugę.


Tačiau negalima nepabriežti krypties, kuria ėjo T. S. Tarybos narių daugumos tendencija. Ta tendencija – tai, žutbūt, sutaikyti Lietuvą su Lenkija. Pranešėjas van Bloklandas savo pranešime apie derybų eigą apgailestavo, kad derybos taip maža pažengė pirmyn. Chamberlainas po jo ilgai kalbėjo apie reikalą stabilizuoti taiką rytų Europoj. Paul Boncouras, prancūzų atstovas, siūlė net nustatyti laiką, iki kurio Lietuva turinti susitarti su Lenkija. (Kodėl p. Boncouras nesiskubina nustatyti termino savo vyriausybei, kada ji privalo baigti derybas su Sov. Rusija, kurios eina jau kelinti metai?).


„Koen. Allg. Zt.“ 564 Nr. iš gruodžio mėn. 2 d. deda straipsnelį tuo pačiu reikalu, pavadindamas jį „Unerhörte litauische Provokation“. Paduodamas žinių, kad p. Sidzikausko protestas sukėlęs Berlyno politiniuose sluoksniuose nusistebėjimo, šis laikraštis pastebi: „Nejaugi tik nusistebėjimo. Mes manome, kad šis lietuvių žygis reiškia akiplėšiškumą, kurs yra vertas visai kitokio atgarsio, o ne vien nusistebėjimo. Po Versalės sutarties Vokietijoje įprasta visur stebėtis. Tačiau šitai mums atrodo tokiu dalyku, kad jau ir vokiečių Mikelis turi nustoti kantrybės“.


Posmu „Graži tu, mano brangi tėvynė“ prasideda ištraukos iš Maironio kūrybos. Čia duota keletas būdingiausių Maironio eilėraščių, giliausiai išreiškiančių jo taurų patriotizmą, jo tėvynės, gamtos meilę, jo tikėjimą pažanga ir šviesesne Lietuvos ateitimi.


Taigi, nacionalsocialistų augimui iš visų pusių matyti ribos. Tas augimas negali apimti visos Vokietijos kūno. Nacionalsocialistų nieku būdu negalima lyginti su Italijos fašistais. Fašistai mokėjo italų tautos daugumą patraukti su savim. Jie parodė nemažą politinę išmintį, ko apie vokiečių nacionalsocialistus pasakyti negalima. Bet taip pat negalima neigti, kad nacionalsocialistai yra svarbi grupė, kuri vaidina ir gal ilgai vaidins svarbų vaidmenį Vokietijos politiniame gyvenime.


Turime neramių žinių, kad bandoma drumsti žmonių gyvenimą, nuteikti juos priešiškai, sukiršinti. Tam tikros grupuotės ragina 1920-1939 m. okupuotą Lietuvos teritoriją vėl prijungti prie Lenkijos ar Baltarusijos (Gudijos).


“Mes laukiame, kada rusams nusibos, - sako vienas iš Amerikos politikos šulų.


Orano arabų kvartalams, kurių gyventojai, nepaisydami nuolatinių „ultrų“ provokacijų, elgiasi nepaprastai santūriai ir drausmingai, gresia tikro bado pavojus. Mat, ginkluotos „ultrų“ gaujos faktiškai apgulė šiuos kvartalus ir šaudo į kiekvieną žmogų, kuris mėgina peržengti jų ribas.


Daug brangių svečių atvažiavo į festivalį iš Ukrainos, Latvijos, Estijos, Baltarusijos TSR, iš Leningrado, Kaliningrado. Jie buvo laukiami, priimami, kaip nuoširdžiausi bičiuliai. Pionierių iš broliškųjų respublikų atvykimas – didelis džiaugsmas Lietuvos jauniesiems leniniečiams.


Beje, teisės komitetas tik antradienį respublikonų daugumos balsais nusprendė į tyrimą įtraukti rinkimų kovos finansavimo klausimą.


Religinis klausimas paaštrina ne tik Turkijos konfliktą su Europa, bet ir jos pačios šimtmečių senumo tapatybės krizę.


Kaimo pakraštyje motorizuotieji daliniai nuslopino minosvaidžių bateriją, bet iš namų rūsio vokiečiai tebešaudė iš automatų ir šautuvų išilgai gatvės. Mūsų motorizuotieji riedmenys privažiavo prie pat namų ir uždengė savimi ambrazūrą, iš kurios buvo šaudoma. Greitai iš rūsio išėjo 8 hitlerininkai ir pasidavė į nelaisvę.


Netrukus pasigirdo sunkiųjų pabūklų balsai. Patrankos svaidė liepsnojančius sviedinius į priešo pusę. Miškas, iki šiolei tylėjęs, prabilo, sugaudė viso fronto ruožu.


Karo laivus aplankys JAV atstovas prie NATO admirolas V.D.Smitas. Po juos galės pasižvalgyti ir Klaipėdos gyventojai, o į svečius atplaukę jūreiviai vyks į Palangą ir Neringą, apžiūrės Gintaro muziejų, Jūrų muziejų ir akvariumą.


Ukrainiečių tauta visuomet prisimena ir niekuomet nepamirš, kad jos laisvė, jos pergalės iškovotos dėka Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos, kuri tapo posūkio tašku ne tik Tarybų Sąjungos tautų, bet ir visų pasaulio šalių bei tautų istoriniame likime.


“Švedai turi ne tik sąjūdžius, socialinius judėjimus ir labai aktyvią visuomenę, jie turi kultūrą, kuri giliai įsiskverbia į idėjų pavojų individo autonomijai.


Policijos pranešimu, vienas incidentas kilo, kai žaisliniu ginklu mojuojantis vyriškis mėgino pavogti policijos patrulio automobilį.


Galų gale gestapas demaskavo ją ir uždarė į Zaksenhauzeną.


Liaudies ūkio tolesnio vystymo interesai reikalauja tobulinti organizacines valdymo formas visose pramonės ir statybos grandyse. Dėl to kyla reikalas atsisakyti kai kurių pasenusių organizacinių vadovavimo pramonei formų, kad toliau nebūtų smulkinamas techninis, ekonominis ir administracinis valdymas, o kad būtų pereinama prie lankstesnių liaudies ūkio valdymo formų, kurias įdiegus būtų geriau atsižvelgiama į srities, krašto, respublikos ypatybes.


Gen. Daukanto pareiškimą „Lietuvos Aido“ korespondentui dėl jo pasitraukimo iš ministerių kabineto „Pat“ yra patiekęs lenkų spaudai, ypač tą dalį, kur generolas palietė lietuvių lenkų santykius.


Konferencijos dalyviai priėmė rezoliuciją, kurioje pasaulio visuomenės ir valstybių vadovų prašoma atkreipti dėmesį į susidariusią Čečėnijoje padėtį.


Kai 1856 m. Europos diplomatai, iškilmingai susirinkę Paryžiuje, pasirašė turinčią to miesto vardą sutartį, jie manė, kad galutinai sutvarkė neramiąsias rytų Europos problemas. Jų nuomone, Paryžiaus kongresas buvo didelis XIX mažiaus europiškas aktas, paskutinis taškas visų kivirčų išsprendime. Paskutinio posėdžio pabaigoj Rusijos delegatas baronas Brunof prisiartino prie Turkijos atstovo Aali - Paša ir jam pasakė: „Mes padėjom savo parašus ant amžinos sutarties“. Praslinkus met. po Paryžiaus kongreso teliko erelio plunksna, su kuria įgalioti atstovai pasirašė sutartį. Imperatorienė Eugenija, kuriai ta plunksna, aptaisyta aukso apdarais, buvo dovanota, galėjo tiktai su melancholija į ją žiūrėti.


Pilsudskiui oficialiai stojus lenkų valdžios priešaky, buvo aišku, kad jis yra ką nors naujo ir griežto sumanęs. Jo sumanymai itin aiškūs pasirodė iš jo interview, duoto „Gazeta Polska“ redaktoriui. Šis garsus maršalo interview pasižymi ypatingu atvirumu. Jame Pilsudskis labai aiškiai pasisako, su kokia panieka jis žiūri į ligšiolinę Lenkijos valstybės konstituciją, į seimą ir jo atstovus. Vargu rasime istorijoj panašių pavyzdžių. Rodos, joks monarchas nedrįso šitokiu atvirumu parlamento ir jo narių niekinti. Pilsudskis gali savo seimą niekinti ir paleisti todėl, kad jis yra didelis lenkų tautos autoritetas ir beveik visagalis, ką ir „Le Temps“, jam stojus valdžios priešaky, savo įžengiamajame pažymėjo.


Tiesa, kažkodėl laikraščio tiražas didžiausias šalyje.


Pasirašant Susitarimą dalyvavo — nuo Tarybų Sąjungos: TSRS Užsienio reikalų ministro Pirmasis pavaduotojas N. S. Patoličevas, Tarybų Sąjungos delegacijos nariai, ekspertai ir TSRS Vidaus reikalų ministerijos atsakingieji bendradarbiai: nuo Lenkijos Liaudies Respublikos Nepaprastasis ir įgaliotasis Ambasadorius Maskvoje T. Gedė, Lenkijos delegacijos nariai ir ekspertai.


Kaip teisinosi p. Zaleskis? (Mūsų Ženevos korespondento). Pono Zaleskio atsakymas į prof. Moldemaro išsemiančią kalbą buvo gana liesas. Reikia pabrėžti, kad Zaleskis nėra mėgėjas viešai kalbėti: jis bevelija paskiau po posėdžio patiekti žurnalistams parašytą deklaraciją, ką jis yra padaręs ir šį kartą. Po posėdžio laikraštininkai gavo „neoficialę p. Zaleskio kalbą“, kurioj jis pareiškia esąs įsimylėjęs į Lietuvą, o visa lenkų tauta sekanti tradicini draugingumą ir persiėmusi karštais sentimentais lietuvių tautos atžvilgiu“.


Tarybų Sąjungos atstovas paragino Saugumo Tarybą atlikti savo pareigas – palaikyti tarptautinę teisę ir saugumą ir paremti minimalią ir visiškai būtiną priemonę – kreipimąsi į Tarptautinį teismą Kubos rezoliucijos projekte iškeltais klausimais.


Ar Vilniaus omonininkai dalyvavo sausio 13-osios žudynėse? Tardytojo Č.Norinkevičiaus nuomone, tokių duomenų ir įrodymų iki šiol nėra. Liudytojai OMON-ą galėjo supainioti su TSRS vidaus kariuomenės mokomąja kuopa, iš tikrųjų dalyvavusia Radijo ir televizijos pastatų šturme. Išdavikų milicininkų tada dar buvo nedaug, apie penkiasdešimt. Jie rūpinosi tik savo ir užgrobtos bazės saugumu. Vėliau būrį papildė daugiau negu šimtas vilniečių. Tai ir perbėgėliai iš policijos, vienminčiai iš įvairių Vilniaus gamyklų, įstaigų ir organizacijų. Bet kuriuo momentu, kaip gyrėsi B.Makutinovičius, jo būrys galėjo padidėti tris ar net penkis kartus. Tuometinėse sąjunginio pavaldumo įmonėse dirbo daug tų, kurie nekentė ir, manau, iki šiol nekenčia Lietuvos.


TSKP CK ir TSRS Ministrų Taryba įpareigojo Paruošų ministeriją, TSRS Mėsos ir pieno produktų pramonės ministeriją, TSRS Maisto prekių pramonės ministeriją ir Vartotojų kooperacijos Centro sąjungą, pradedant nuo 1956 metų, išduoti kolūkiams, jų reikalavimu, piniginius avansus - 50 procentų vertės tų grūdų, saulėgrąžų ir kitų aliejinių kultūrų, bulvių, daržovių ir mėsos, kuriuos reikia pristatyti valstybei privalomųjų pristatymų tvarka.


Mūsų nejaudina, kad laikas nuo laiko vienoje ar kitoje vietoje, vienoje ar kitoje įstaigoje gali atsirasti savo krašto išdavikas arba svetimos valstybės šnipas. Daugiau susirūpinimo mums kelia mintis, kaip atsargiai reikia žiūrėti į žmones, itin į tuos, kuriems pavedamas atsakingesnis darbas, ypač mūsų krašto apsaugos srityje. Čia turi didelės reikšmės ne tik asmens gabumai, jo pasiruošimas specialybei, — dar didesnės reikšmės turi žmogaus doroviniai privalumai. Tikrai doras žmogus jokiose sąlygose ir už jokius pinigus savo draugų ir savo krašto neparduos. Tiesa, žmogaus dorovinė pusė sunkiau yra pažinti ir įvertinti, negu, sakysime, jo intelektualinė pusė. Užtat kaip tik doroveinei pusei visada tenka duoti daugiau reikšmės.


Ambasada protestavo prieš tai, kad Karacuba buvo neteisėtai sulaikytas, pabrėždama, jog ji tikisi, kad valstybės departamentas imsis reikalingų priemonių, kad ateityje nebūtų panašių atsitikimų, kai Amerikos policijos organai grubiai savavaliauja Tarybų Sąjungos piliečių atžvilgi


Daug šiltų žodžių pasakė apie kandidatus į deputatus Kovo 8‑osios vardo kolūkio pirmininkas D. Saranda, Juodšilės mokyklos‑internato mokytoja V. Drobinova, Vilniaus melioracinės statybos valdybos inžinierius P. Potapovas, Vilniaus rajono „Naujo gyvenimo“ žemės ūkio artelės kolūkietė E. Višnevskaja.


JAV veiksmai prieš Kubą – grėsmė visuotinei taikai, pasakė jūsų korespondentui vienas iš piketininkų – Britų Gvijanos atstovas Hartlis. Mes Vestindijoje esame labai susirūpinę šiame rajone susidariusia padėtimi: Amerikos imperializmo provokacijų prieš jauną Kubą pavojus gali bet kuriuo momentu virsti grėsme ir mums.


Didelę pagalbą agitatoriams gali suteikti ir partiniai kabinetai apskrityse. Čia visuomet turi būti parinkta rinkiminė literatūra, padarytos iškarpos agitatoriams reikalingų straipsnių, jos sugrupuotos pagal temas, kad agitatorius, partkabinete vedėjo padedamas, galėtų greitai susirasti reikalingą medžiagą ir pasirengti pranešimui.


Socialdemokratams visais laikais buvo būdinga demagogija.


Kongo maištininkai po įnirtingų kovų užgrobė, jų pačių teigimu, paskutinį svarbesnį vyriausybės pajėgų bastioną, stovėjusį tarp jų ir Kinšasos.


Vokiečiai, okupavę Lietuvą, įsteigė kiekvienoje apskrityje Darbo Įstaigą — „arbeitsamtą“. Tos įstaigos priklausė apygardų komisarams, kurie savo viešais skelbimais ragino visus abiejų lyčių asmenis nuo 16 iki 55 metų amžiaus registruotis, o jau dirbančius įpareigojo registruotis per savo darbovietę. Už nesiregistravimą grasino sunkiomis bausmėmis. Žmogus, nežinodamas „arbeitsamto“, vaidmens, galėjo pamanyti, kad ji rūpinasi dirbančiojo gerove, suteikdama jam darbą. Tačiau iš tikrųjų „arbeitsamtas“ buvo gestapo agentūra ir politinių žinių rinkimo biuras, kuris egzistavo darbo žmonių pragaiščiai


Sunku apsakyti tuos džiaugsmo ir pasididžiavimo jausmus, kurie užlieja mūsų širdis tomis iškilmingomis minutėmis, kai Lenino komjaunimui įteikiamas Lenino ordinas. (Plojimai).


Vėliau jis prisijungė prie dešiniosios pakraipos “Likud” partijos.


Tarybų Lietuvos vyriausybė išskyrė grįžtantiems į tėvynę tarybiniams piliečiams pramoninių prekių fondą 2 milijonų rublių sumai, atidarė priėmimo — išskirstymo punktus prie Kauno, Šiaulių, Panevėžio, Telšių ir Alytaus apskr. vykdomųjų komitetų. Be to, dabar atidaromi tarybinių piliečių priėmimo punktai prie visų apskričių vykdomųjų komitetų. Lietuvos TSR Prekybos Liaudies Komisariatas ir kooperatinės organizacijos išskyrė maisto prekių fondą tūkstančiams žmonių. Tarybiniams piliečiams, grįžtantiems iš fašistinės katorgos, pirmoje eilėje teikiama medicinos pagalba, jie aprūpinami geležinkelių transportu. Ypatinga globa teikiama vaikams, netekusiems savo tėvų. Jie neatidėliojant siunčiami į vaikų namus.


Neuštetine išvaduota 1500 tarybiniu piliečių, kuriuos vokiečiai išvarė katorgos darbams.


Dėl rūgpiūčio 1 d. ir pasiruošimo prie jos įsakoma vesti agitaciją spaudoje ir gyvu žodžiu. Paaštrinti kovą prieš visų tikybų bažnyčias, organizuoti streikus, demonstracijas, platinti literatūrą ir t. t.


Kai kurie laikraščiai pono V. Landsbergio opozicijai negaili ir kritikos. Girdi, jai nepavyko nukelti A. Brazausko patvirtinimo prezidentu. Juk pasaulis dar turėjo viltį… Kas žino, kas per naktį galėjo atsitikti.


Baigęs Taškento liaudies ūkio instituto Ekonomikos fakultetą, dirbo aviacijos pramonėje, vėliau - Plano komitete.


Nuo 1992 m. Aleksandras Tkačenka yra agropramoninės asociacijos “Žemė ir žmonės” prezidentas.


Šiuo reikalu TASS-as įgaliotas pareikšti, kad tokie teigimai visiškai nepagrįsti.


SSSR pasiuntinys Varšuvoj taip pat padaręs intervenciją tos kalbos reikalu ir įteikė protesto notą. Ryšy su tuo premjeras Bartelis 14 d. š. men. buvo išvykęs į Valuinę tartis su Juzevskiu kaip likviduoti jo minėtos kalbos pasėkas: ar jis sutinka būti iškeltas, ar kaip nors atšaukti bent kai kurias savo kalbos vietas.


Įstatymą sudaro vienas straipsnis: “Prancūzija viešai pripažįsta armėnų genocidą 1915 metais”.


Vyriausybei artima „Epoka“ dėl rinkimų rezultatų sako, kad balsuodami už vyriausybės bloką, rinkikai balsavę už maršalą Pilsudskį. Ypač džiuginą vyriausybės bloko laimėjimai pietų ir rytų provincijose, kurių gyventojai taip pat pareiškė pasitikėjimą Pilsudskiui.


Š. m. gruodžio mėn. 16 d. reicho užsienių reikalų ministeris p. Curcijus aplankė Karaliaučių. Šitą p. Curcijaus vizitą Rytprūsių spauda pažymėjo, kaipo svarbų politinį įvykį, nurodydama į tai, kad Vokietijos vyriausybė paskiausiu laiku pradėjo daugiau dėmesio kreipti į Dancigo koridorium atskirtus Rytprūsius. Toji aplinkybė, kad Rytprūsius aplankė reicho užsienių reikalų ministeris, Rytprūsių spaudai atrodo labai reikšminga. Po Versalės sutarties politinė ir ekonominė Rytprūsių padėtis esanti labai pablogėjusi. Šio krašto atgaivinimas esąs galimas tik panaikinus Versalės sutarties padarytą beprasmingą Vokietijos kūno skrodimą. Dėl to p. Curcijaus vizitą į Karaliaučių, o vėliau į Aukštąją Sileziją vokiečių spauda aiškina Vokietijos vyriausybės noru susipažinti su padėtimi vietoje, kad rytų sienų revizijos klausimą rimčiau galima būtų pastatyti.


Taigi Gansonas naujas lietuvių ristikų čempionas Amerikoj. Tenka pažymėti, kad apie Gansoną rašo visi Am. laikraščiai ir mielai vadina „Lithuanian Boys“.


Graikijos vyriausybė, Graikijos bažnyčios vadovas, žymūs Kipro salos ir Graikijos veikėjai stengėsi išgauti pasigailėjimą Palikaridesui. Londone 40 bendruomenių rūmų narių ir leiboristų partijos nacionalinio vykdomojo komiteto narių pasirašė laišką, kuriame prašė pasigailėti jaunuolio.


Po to kalbėjo Tarybų Sąjungos delegacijos vadovas TSRS užsienio reikalų ministras A. Gromyko.


Nors daugelis ES narių priklauso NATO, tačiau abi organizacijos lig šiol nepalaikė oficialių kontaktų.


Šią savaitę mūsų pietinius kaimynus pasiekė dar kita nemaloni ir netikėta žinia.


Visus mus ypač pradžiugino Tarybų Sąjungos iniciatyva pasiektas susitarimas su JAV bendradarbiauti, taikiai naudojant dirbtinius Žemės palydovus.


Ypač blogai organizuotas mėšlo išvežimas į laukus Jurbarko ir Švenčionėlių rajonų kolūkiuose. Be to, reikia pasakyti, kad mėšlas mėšlui nelygu. Daugelyje vietų pusiau sausi pakratai išmetami iš tvartų, jie nesuminami, išdžiūsta, vertingiausios medžiagos išgaruoja. O tai yra dėl to, kad neįtaisomos mėšlidės, nors ir paprasčiausios, nebetonuotos. Srutų daug nuteka veltui.


Tarptautinis valiutos fondas konstatavo, kad einamosios sąskaitos deficitas Lietuvoje grėsmingai auga.


Būtent dėl to Lenkija patraukli savo rytų kaimynams.


JAV politika Kubos atžvilgiu įžūliausia, reakcingiausia politika. Paskelbti, kad Kuba, esą, sudaranti grėsmę Amerikai ar kažkuriai kitai šaliai, ir tuo pagrindu prisiimti ypatingą teisę kariauti prieš Kubą – tai tiesiog pasibaisėtina.


LONDONAS, III. 1. (TASS-ELTA). Ministras pirmininkas Makmilanas šiandien bendruomenių rūmuose pareiškė, kad „praktiškai baigta“ ruoštis Anglijos požeminiam branduolinio ginklo bandymui, kuris bus įvykdytas JAV teritorijoje Nevados valstijoje. Bandymas, pasakė jis, įvyks „labai greitai“.


Jo nuomone, reikėtų įstatymo projektą taip pat parengti, kad būtų galimybė atsižvelgti į ”tą naują biografiją”.


Aršus įstatymo puolimas savaip rodo, kad problemos sprendimas tebėra aktualus.


Beje, pats Guodmanis, iškeltas kandidatu į Latvijos parlamentą, pareiškė, jog Totalitarinio palikimo tyrimų centras turi informacijos, siejančios jo vardą su KGB.


Dar kartą reikia pasakyti, kad mūsų spauda, žurnalai, radijas, televizija menkai nušviečia propagandistų, agitatorių, kultūros fronto darbuotojų veiklą, mažai rašo ir apie jų patyrimą darbe su žmonėmis.


Jei Dūma pritars programai, tai leis Rusijai, be to, iš tarptautinių finansų institucijų gauti iki 15 milijardų JAV dolerių dydžio paskolą, kuri padėtų stabilizuoti Rusijos finansų rinką.


Žiemos karas parodė, kad suomiai subrendusi tauta. Karo grėsmė sutelkė visuomenę. Valdininkas, fermeris, darbininkas, karininkas, eilinis kareivis - visi gynėsi petys petin. Įvairių visuomenės grupių konfrontacija, iškilusi paskelbus nepriklausomybę, karo metu susilpnėjo. Visuomenės susitelkimas, matyt, buvo viena pagrindinių mūsų išsilaikymo priežasčių. Mūsų rezervai buvo ganėtinai svarūs, karinis pasirengimas, nors ir trūko technikos, buvo efektyvus. Mes optimaliai panaudojome savo nedideles pajėgas, išnaudojome landšaftą. Kai kas kalba, kad lemiamas veiksnys buvo šalčiai. Matyt, svarbiausią vaidmenį atliko kiti veiksniai.


Tai nepajudinami žmonijos pažangaus vystymosi pagrindiniai principai, kuriuos užtikrina ir gali užtikrinti tik socialistinė visuomenė.


Bet krikščionys, matyti, ir toliau nenori nuo savo taktikos atsisakyti. Jie vis dar tikisi šita taktika laimėti.


Rusų tauta pasirodė esanti organizatorius ir jungėjas visų mūsų didžiosios Tėvynės tautų į vieną garbingą, nesugriaunamą Tarybinių Socialistinių Respublikų Sąjungą.


Taigi, abi srovi sueidavo į vieną. Jeigu Vytautas didis, tai jis buvo lenkų bičiulis, Lenkija rūpinęsis, arba visai menkas žmogus, tuomet gali ir prieš juos eiti. Vis bandoma Lietuvos istoriją aiškinti išeinant ne iš Lietuvos, o visai iš kitos tautos interesų.


Konstitucija buvo pradėta pažeidinėti 1952 m., kai prezidentas Li Syn Manas išvedė į gatves kariuomenę, kad pratęstų savo valdymą.


Iš kitos puses, lenkai laikę nesutaikomais su 1927 m. gruodžio 10 d. rezoliucija lietuvių pasiūlytus sutarčių projektus, kurie kėsinęsi prieš Lenkijos teritorialinę neliečiamybę.


„Aš oficialiai pareiškiu, kad, kaip ne kartą nurodė Jo Didybė šachinšachas, Irano šachinšacho vyriausybė niekuomet neleis, kad Iranas taptų priemone agresijai prieš Tarybų Sąjungos teritoriją“.


Užuot gyvenę pasaulyje, kuriame didėja gerovė ir stabilumas, o karas atrodo neįmanomas arba dar daugiau - nenaudingas, galime grįžti į tokį pasaulį, kuriame Vakarų šalys bus tarsi gerovės salos skurdo ir neramumų vandenyne.


Amerikos planu siekiama nuo pat pradžios rimtai pakirsti Tarybų Sąjungos gynybinį pajėgumą, sumažinus skaičių tarpžemyninių ir globalinių raketų, kurios yra mūsų patikimiausias gynybinis ginklas, bet palikti nepaliestas visas Amerikos karines bazes svetimose teritorijose, sudarytas ne gynybai, o agresijos prieš taikingas valstybes tikslais.


Jis sakė: “Minėti Lietuvos Respublikos Seimo sprendimai yra dalis priemonių, skirtų Lietuvos pasiruošimui įstoti į Rusijai priešišką karinį NATO bloką”.


Užsienio reikalų ministrui pačiam svarstyti notas, siunčiamas jam rusų diasporos;


Tą dieną, kai Lietuva buvo okupuota, t. y. 1940 m. birželio 15-ąją, p. Damušis važiavo iš Raudondvario, kur vadovavo chemijos fabriko paleidimui.


M. Yilmazas visa tai pakomentavo taip: “Jei problema yra Turkijos ir jos kurdiškosios kilmės piliečių, vienintelė jos sprendimo vieta turi būti Turkija.”


Tačiau prieš Slovėnijos narystę Europos Sąjungoje pasisako daugiausia europiečių.


T. Vaigelio pateiktame 1993 metų biudžeto projekte numatomos daugiau kaip 430 milijardų markių valstybės išlaidos. Tai tik pustrečio procento daugiau nei šiemet. 20 milijardų markių valstybės skola bent iki 1996 metų neturėtų didėti. Rytų Vokietijos ūkio reikmėms ketinama išleisti beveik 92 milijardus markių (šiemet prireikė 86 milijardų). Per dvejus metus šios lėšos turėtų išaugti iki 98,5 milijardo.


Mūsų partija savo Centro Komiteto plenumų nutarimuose jau nekartą, buvo įspėjusi partinius ir tarybinius darbuotojus kelti savo bolševikinį budrumą, neleisti antitarybiniams elementams prasiskverbti į mūsų valstybinį aparatą. Dabar LKPD) CK VII plenumas griežtai pareikalavo imtis priemonių valstybiniai, kooperatyviniam ir ūkiniam aparatui apvalyti nuo prasiskverbusių į jį lietuviškai vokiškųjų nacionalistų. Mūsų liaudyje yra pakankamai tarybų valdžiai atsidavusiu darbininkų, valstiečių ir inteligentų, kurie gali būti iškelti į vadovaujantį darbą. Reikia tik tiems naujai iškeltiems darbuotojams teikti kasdieninę paramą jų darbe, padėti jiems kelti savo politinį ir kvalifikacinį darbo lygį.


Didžią Lenino - Stalino tautinės politikos kūrybinę jėgą tarybinės tautos ypač pajuto taikios socialistinės statybos metais. Visa eilė seniau carų Rusijos pavergtų tautų, kaip turkmėnai, kirgizai, uzbekai, o taip pat ir ukrainiečiai bei baltarusiai atgimė, išvystė su broliškosios rusų tautos pagalba savo kraštų ekonomiką, pakėlė ligi tol nematyto lygio savo kultūrą, tautinę pagal formą, socialistinę pagal turinį. Visi tie tarybinių tautų pasiekti laimėjimai gavo savo atspindį ir buvo užtvirtinti 1936 metais priimtoje Stalino Konstitucijoje.


Didžiules medžiagines ir žmonių aukas paskyrė tarybinė liaudis savo Tėvynės gynimo ir galutinės pergalės iškovojimo reikalui. Taikios statybos ir ramaus kūrybinio darbo laikotarpis atėjo pas mus per didvyriškųjų Tėvynės gynėjų — Raudonosios Armijos kovotojų rūsčiomis Tėvynės karo dienomis iškentėtą vargą, kančias ir pralietą, kraują. Todėl tarybinė liaudis reiškia beribę meilę ir dėkingumą Tėvynės gynėjams — Raudonosios Armijos kovotojams. Grįžtančius į savo gimtąsias vietas demobilizuotuosius karius tarybinė liaudis sutinka su nepaprastu džiaugsmu, pakilimu ir pagarba. Nuoširdų ir didelį rūpinimąsi Tėvynės gynėjais parodė mūsų partija ir tarybinė vyriausybė, tuo reikalu išleistaisiais įstatymais suteikusi demobilizuotiesiems medžiaginio ir buitinio aprūpinimo lengvatas. Tėviška globa, sukūrimas, geriausių sąlygų demobilizuotiesiems tapo valstybiniu mastu organizuotas visos tarybinės liaudies reikalas. Prie jo sėkmingo išsprendimo turi ko aktyviausiai prisidėti partijos, tarybiniai ir ūkiniai organai. Pirmiausia reikalinga sklandžiai aprūpinti demobilizuotuosius reikalingais dokumentais, suteikti jiems butus, parūpinti pagal jų įgytą patyrimą ir specialybes atitinkamą darbą, suteikti įstatymo numatytas lengvatas.


Bičiuliams Švedijoje jis mielai pasakoja apie mūsų šalį, apie kurią iki pat 1989 m. ničnieko nežinojo.


„Visasąjunginės žemės ūkio technikos” vadovai turi sistemingai ruošti gamybinėms valdyboms rekomendacijas, kaip naudoti mašinas ir mechanizmus žemės ūkio gamyboje, kaip geriau naudoti techniką.


Damasko radijas paskelbė antrąjį SAR karinės vadovybės atstovo pareiškimą, kuriame pranešama, kad kovo 16 d. 23 valandą Izraelio pėstininkų dalinys, lydimas tankų ir dengiamas artilerijos ugnies, užpuolė priešakinius Sirijos postus rytinėje Tiveriado ežero pakrantėje.


Savo pragaištingą darbą buržuaziniai nacionalistai toliau dirbo ir pokariniu laikotarpiu, stengdamiesi sutrukdyti Lietuvos darbo žmonėms kurti gyvenimą be ponų, be išnaudotojų, kurti socialistinį gyvenimą. Jie žiauriai kankino ir žudė ramius gyventojus. Banditinės gaujos savo žvėriškumais nė kiek neatsilikdavo nuo savo mokytojų — hitlerininkų. Štai, kaip dabar atsimenu, 1945 metais Vaikininkų apylinkėse buvo žvėriškai nužudyta daugiau kaip 20 žmonių. Vaikų krauju buvo nutaškytos valstiečių trobų sienos. Arba, pavyzdžiui, 1946 metų rugpiūčio mėnesį naktį iš 1 į 2 dieną nedidelė banditų gauja nužudė Alytaus ir Prienų apskrityje 67 žmones, jų tarpe daugiau kaip 20 vaikų. Daugelyje vietų banditai iš pasalų šaudė valstiečius, jie kankino, išdegindavo žmonėms žymes.


Pasipriešinimo dalyvių (rezistentų) teisių komisijai reikia paramos


A. Gromyko priminė, kad komitetas jau patvirtino tvarką, kurios reikia laikytis tolesnio darbo metu, ir kad buvo vieningai nutarta skirti pagrindinį dėmesį visuotinio ir visiško nusiginklavimo susitarimo ruošimui.


Trakų brigados partizanai savo kovinę veiklą pradėjo 1943 m. birželio mėn. Pradžioje partizanų eilės buvo negausios: 6 drąsūs ir neapykantos priešui kupini vyrai sudarė partizaninio judėjimo užuomazgą. Jų eilės greitai augo. Netrukus po garbinga kovos vėliava susibūrė 26 atkaklūs pasiryžėliai ir buvo įsteigtas pirmasis partizanų brigados būrys — „Už Tėvynę“. Šaunūs šio būrio partizanų žygdarbiai ir okupantų vokiečių vis didėjantis Trakų apskrityje hitlerinis teroras sutraukė į miškus grupes naujų kovos talkininkų. 1944 m. liepos mėn. Trakų partizanų brigadą jau sudarė 4 partizanų būriai: „Už Tėvynę“, „Išvaduotojas“, „Laisvoji Lietuva“ ir „Pergalė“, iš viso su 600 partizanų. Per vienuolika kovinės veiklos mėnesių Trakų partizanų brigada atsiekė puikių laimėjimų ir sudavė okupantams vokiečiams skaudžių smūgių.


Paremti vyriausybės ir prezidento iš Kuzbaso atvyko šachtininkų traukinys. Darbininkai atkeliavo savo lėšomis ir ketina būti Maskvoje, kol nesibaigs suvažiavimas.


Rumunijos laikraščiai ir žurnalai spausdina smulkias savo korespondentų ataskaitas apie didingąją pasaulio jaunystės šventę. Didžiojo miesto aikštėse ir skveruose, rašo savaitraštis „Viak Nou“, iš visų pasaulio šalių atnešta daina skamba garsiau ir stipriau, negu kur nors kitur. Ją dainuoja tūkstančių tūkstančiai jaunųjų balsų, jaunuoliai ir merginos, atvykę iš visų pasaulio kampelių, suartinti didžiojo miesto iš pat pirmos dienos. Jaunystė, taika, draugystė, tiesa — visa tai, karštoje šiomis dienomis viešpataujančio Maskvoje entuziazmo atmosferoje susilieja į vieningą vertingą lydinį, kuris vadinasi festivalio dvasia.


Štai tik vienas kitas tų perlų, kuriuos seimo rūmų sienoms tenka girdėti beveik kiekvieną kiek „karštesnę“ dieną. Tuo tarpu bekonų ir kitiems svarbesniems įstatymams svarstyti stinga laiko ir jie paliekami kitai sesijai…


Dabartinėmis sąlygomis pasidarė dar aiškiau, kad reikia neatidėliojant sudaryti Vokietijos taikos sutartį ir jos pagrindu normalizuoti padėtįi Vakarų Berlyne. Ne veltui, kai kilo krizė Karibų jūroje, milijonai europiečių su nerimu galvojo, kad nesureguliuota Vokietijos problema gali atnešti žmonijai dar baisesnių išmėginimų. Žmonės aiškiau pamatė, kad negalima nespręsti Vokietijos problemos, kitaip galima labai lengvai persiristi iš vienos tarptautinės krizės į kitą, dar pavojingesnę.


Moralinio pobūdžio nepasiekimas dar yra ir tame, kad nėra surasta jokio išrišimo, kad būtų apsaugoti Lietuvių interesai Vilniaus Gardino krašte.


Dviejų paskutinių siaubingų karų pamokos, toliau kalbėjo Nkruma, rodo, be viso kito, ir tai, koks nenaudingas šiuolaikinėmis aplinkybėmis yra pasaulinis karas. Mažiau kaip per du dešimtmečius nuo antrojo pasaulinio karo pabaigos didžiulė žemės rutulio dalis, kurioje anksčiau viešpatavo kolonizatoriai, tapo laisva. Kartu su socialistinių valstybių įsikūrimu Rytų Europoje ir Kinijoje tai labai paveikė jėgų pusiausvyrą tokia linkme, kokios jokiu būdu nebuvo numatyta 1939 metais.


Kas nuoširdžiai apsidžiaugė Briando puolimu - tai lenkai. Lenkams to tik ir reikia. Jie daugiausia bijo prancūzų vokiečių santykių pagerėjimo. Briando kalba nuramino Varšuvą: lig susipratimo dar toli. Reiškia, lenkai gali ramiau atsikvėpti. Artimomis dienomis jiems negresia iš vokiečių pusės joks pavojus.


Kad pasiektum tokias aukštumas, - aišku kaip dieną, - bus surinkti visi galimi duomenys iki pat prosenelių.


Tik su Lenkija, teigia “Izvestijos”, Rusija nebendradarbiauja (o gal atvirkščiai: to nelabai siekia Lenkija?), nors tai, kad Maskva neturi normalių santykių su buvusiomis Varšuvos pakto partnerėmis, buvo viena iš rimčiausių nemaloniausio Rusijai sprendimo plėsti NATO priežasčių.


Turkija tokių tankų norėtų nusipirkti iš karto už 2 mlrd. dolerių.


Į Elytę visada pagalbos kreipdavosi visi parapijos žmonės, ištikus kokiai nelaimei.


Teisių fakulteto studentai romėnų teisėj sako p. Voldemaras kala:


Pagrindinis klausimas, kurį dabar svarsto darbo valstiečiai apskričių susirinkimuose ir kurį svarstys respublikiniame suvažiavimo — tai pavasario sėjos klausimas. Mūsų darbo valstiečiai puikiai supranta, kad geriausia padėka Raudonajai Armijai išvaduotojai už sugrąžintą žemę ir laisvę — bus rūpestingas pravedimas pavasario sėjos, išauginimas gausaus derliaus, kad gautais žemės ūkio produktais galima būtų geriau paremti triuškinančią vokiečius Raudonąją Armiją, atstatančius mūsų pramonę miestų darbininkus, kad galima būtų patiekti daugiau žaliavos atsikuriantiems mūsų šalies fabrikams.


Šiaurės Europos valstybių - buvusių TSRS respublikų ekonominis potencialas yra gana aukštas. Dar ne taip seniai pagal bendro nacionalinio produkto gamybą vienam gyventojui Lietuva užėmė vietą ketvirtajame dešimtuke tarp viso pasaulio valstybių.


Susitikau su G. Ulmaniu, kalbėjausi, siūliau savo pagalbą, jei Latvijai jos reikėtų.


Istorinė tiesa turi ne vien teorinę arba kronikinę reikšmę, bet yra prasminga šių dienų gyvenimui ir ateities kartoms.


„Mes, — pasakė Sufanuvongas, — parodėme gerą valią, kad būtų užtikrinta taika, Laoso neutralumas, nepriklausomybė, demokratija ir klestėjimas. Mes tikimės, kad tolesnės priemonės padės palaipsniui sureguliuoti visas mūsų šalies vidaus problemas”.


Religija moko, kad viskas pasaulyje yra sukurta ir vyksta dievo valia. Tuo pačiu religija pateisina išnaudojimą, sunkią liaudies masių materialinę padėtį išnaudotojiškoje visuomenėje. Neatsitiktinai Romos katalikų bažnyčios popiežius Pijus XII 1939 metais pareiškė: „dievas, kuris geraširdiškai rūpinasi viskuo, nustatė, kad labdarybės vykdymui ir vertybių patikrinimui egzistuotų pasaulyje turtingieji ir vargšai“. Religija pateisina ir remia atgyvenusią visuomeninę-politinę santvarką. Kadangi esama santvarka sukurta dievo, skelbia religiją, tai bet koks bandymas ją pakeisti yra dievo valios laužymas. Tuo pačiu religija stengiasi atitraukti darbo žmones nuo aktyvios revoliucinės kovos.


71 metų poetas, vienatvės mėgėjas (Vadžapajis dažnai būna kalnuose), švelnių manierų, negarsiai kalbantis ir nepaperkamo žmogaus reputaciją turintis politikas, kurį net priešai vadina “geru vyru blogoje kompanijoje”, pasirodė esąs ryžtingas vadovas, turintis aiškių branduolinių ambicijų.


Spaudos konferencijos pabaigoje žurnalistams buvo išdalintas Demokratinės Vokietijos nacionalinio fronto nacionalinės tarybos parengtas dokumentų rinkinys „Štrausas ir Brantas mobilizuoja SS


„Prieš šaudymą žmonės buvo nurengti iki baltinių, — aiškina Kemzūra. Po to grupėmis, duobės vokiečių kareiviai atvarė grupę, maždaug 15—20 žmonių, vyrų ir moterų. Atvyko taip pat Impulevičius ir Lechteleris. Po to aš savo kareiviams pasakiau, kad vykdytų uždavinj, t.y. pradėtų šaudymą. Kareiviai suvarė tą grupę žmonių į duobę. Kadangi šie duobėn lipti savo noru nenorėjo, tai kareiviai mušė šautuvų buožėmis ir sustūmė į duobę. Duobėje jie buvo stati ir stovėjo veidu į kareivius. Tokiu būdu buvo sušaudytos dar dvi grupės žmonių. Tada mano kuopą pakeitė pirmosios kuopos kareiviai”.


Elektrėnai šiandien – didelio įvykio išvakarėse. Baigiamas montuoti pirmasis agregatas. Šio įvykio laukimas tauriu virpuliu jaudina visos respublikos širdis, verčia jas plakti greičiau ir darniau. Mes žinome – pirmąją Elektrėnų turbiną įsuks rankos, kurių darbštumas aplenkė laiką, širdys, kurių kilnumas gimdė darbo didvyriškumą. Nei laikas, nei sunkumai nepalenkė broliškų pečių, kurie pakelia visą statybos naštą, nes ji gali parklupdyti tiktai vienišą, sulenkti tiktai vienišo pečius, kurie sugurtų po tokia našta ir neišlaikytų tokio pašėlusio darbo tempo, kaip Elektrėnuose. Bet tūkstantinis statytojų ir montuotojų internacionalas visur ir visada buvo galingas tuo, kad broliškai dalijosi tarpusavyje vienais džiaugsmais, vienu darbo ritmu ir vienais rūpesčiais, patyrimu ir išsimokslinimu. Ir kai visa didžiulė šalis kaip savą priėmė tą rūpestį Elektrėnais, jis išaugo į visų sąžinės pareigą padėti, talkininkauti, paremti, surišo įvairiausių tautų žmones vienų tikslų bendrumu. Lietuva gali įžiebti Elektrėnų ugnis tik tokios draugystės valia. Miestas prie Anykštos galėjo iškilti tik tos draugystės valia. Ir šiandien, 1963-čiųjų slenkstyje, Elektrėnai ryškiausiai sukaupia savyje visą mūsų tautų draugystės galią, atskleidžia tuos naujus santykius tarp tautų, kur viešpatauja pasitikėjimas, gerbimas, draugiškumas. Jis lyg simbolis to, kokią jėgą Lietuva įgijo tautų brolybės įkvėpta.


Kanclerio Adenauerio kalboje aiškiai pasireiškė stiprėjantis Vakarų Vokietijoje judėjimas prieš raketinio ginklo bazių steigimą. Parėmęs „savitarpio priklausomybės” idėją, iškeltą po Eizenhauerio derybų su Makmilanu šių metų rudenį, jis pabrėžė, jog Vakarų Vokietija nori, kad būtų akcentuojama politinė klausimo pusė.


Kitoj vietoj ūkį pagrobęs vokietis įsakydavo valstiečiui — lietuviui pasilikti jo bernu ir dirbti taip, kaip vokietis įsakys.


Ir vis dėlto aukšti Klintono administracijos pareigūnai, pradedant valstybės sekretorės pirmuoju pavaduotoju Stroubu Talbotu, ne kartą pateisino blogą Rusijos elgesį.


Mat socialdemokratai pareiškė, tiesa, gana miglotai, tačiau patyrusiems politikams pakankamai aiškiai, kad ketiną ”draugauti prieš dešiniuosius radikalus” ne su Krikščionių demokratų sąjunga, o su kita gana įtakinga Aukštutinės Saksonijos landtago frakcija - Demokratinio socializmo partija.


Ir štai priešais žiūrovus nusitiesė didžiulis gyvas spalvotas kilimas: rytų tribūnoje sėdintieji fizkultūrininkai iškėlė visų spalvų vėliavėles. Aukštai į dangų iškilo tūkstančiabalsis aidas. Jaunuoliai ir merginos — pasaulio tautų pasiuntiniai susiima už rankų ir atsisveikindami dar ir dar kartą kartoja, kaip priesaiką, du brangius ir visiems suprantamus žodžius: „taika”, „draugystė”.


Ar palyginti aktyvus dalyvavimas šalies vidaus gyvenime netrukdo pareikšti ryškesnių užsienio politikos iniciatyvų?


Raštas su tokia rezoliucija buvo išplatintas visiems AT deputatams. Todėl nagrinėdami dabartinį painoką Vyriausybės ir LB konfliktą, deputatai galėtų suvokti, kad gal būtų buvę gerai, jei pernai bankas būtų nepaklusęs premjerui ir bendruosius talonus pasaugojęs „juodai dienai“.


Kaip sunkiai prigyja latvių lenkų susiartinimo idėja, aiškiai parodo paskutinis Vilniaus laikraščio „Dziennik Wilenski“ numeris. Laikraštis persispausdino neseniai latvių statistinio biuro vedėjo Skujenieko padarytą pareiškimą, kad lenkų Latvijoj visai nėra ir kad tie, kurie save vadina lenkais, yra tiktai nutautę latviai, ir ta proga parašytą lenkų mažumos Latvijoj organo „Dzwon“ straipsnį, kuriam kuo nuoširdžiausiai pritaria. Tą straipsnį čia paduodame ištisai.


Nomenklatūra visą laiką ekonomines reformas vertė niekais. Vien tik Šilalės rajone šiuo metu yra apie 4000 naujų ūkininkų. 64 procentai žemės buvo išdalyta. Kituose rajonuose gerokai mažiau. Tai paaiškintina tuo, kad Šilalėje rinkimus į savivaldybę laimėjo ne komunistai, o patriotai.


Komiteto darbo tvarka suformuluota, pareiškė V. Zorinas, antrą kartą paėmęs žodį posėdžio pabaigoje. Joje pasakyta, kad svarbiausias uždavinys yra susitarti dėl visuotinio ir visiško nusiginklavimo. Vadinasi, kaip tik tokios sutarties projekto ruošimas turi būti visos komiteto veiklos pagrindas.


Laikraštis „Bintang timur” vedamajame straipsnyje, pavadintame „Įžūlūs kolonizatorių veiksmai”, šį „nutarimą” sulygina su veikla Ost-Indijos kompanijos, kuri praeityje laisvai pirkdavo ir parduodavo ištisas sritis su visais jų gyventojais.


Naujosios Zelandijos komunistų vardu suvažiavimą sveikina Naujosios Zelandijos Komunistų partijos CK politinio biuro narys Sdertonas. Liaudies Kinija, pareiškia jis, tai taikos garantija Pietryčių Azijoje. Naujosios Zelandijos liaudis reikalauja iš savo vyriausybės, kad ji nustatytų normalius santykius su Kinijos Liaudies Respublika.


Šiuose mūšiuose tarybiniai kariai rodo pasiaukojančio narsumo, ištvermės ir drąsos pavyzdžius. Prieš karininko Osmanevo bateriją vokiečiai kelis kartus šoko į kontrataką, tačiau vis turėjo atšokti į išeigines pozicijas. Bet štai vėjas nuo jūros atpūtė miglą. Matomumas griežtai pablogėjo. Šokusiems į dešimtąją šios dienos kontrataką hitlerininkams pavyko 60 — 70 metrų prisiartinti prie baterijos. Elisejevo, Širino ir Kukarenkos pabūklų tarnybos atmušė kontrataką. Jų pozicijų zonoje pasiliko 52 hitlerininkų lavonai.


Dėl tolesnės NATO bloko plėtros stadijos dar nepriimti jokie galutiniai sprendimai.


Kipro gyventojai surengė visuotinį streiką, remdami savo reikalavimą suteikti apsisprendimo teisę.


Šiomis neįmanomai sunkiomis sąlygomis Komunistų partija su V. I. Leninu priešakyje pakėlė milijonines darbo žmonių mases ginti Spalio iškovojimų, atkurti liaudies ūkį. Atrėmusi ginkluotą imperialistų spaudimą, Tarybų šalis svarbiausią poveikį tarptautiniam vystymuisi ėmė daryti savo ūkine statyba. „Į šią sritį, — sakė V. I. Leninas, — kova perkelta pasauliniu mastu. Jei mes išspręsime šį uždavinį — tada mes būsime laimėję tarptautiniu mastu tikrai ir galutinai. Dėl to ūkinės statybos klausimai mums įgyja nepaprastą reikšmę”. (Raštai, 32 t., 409 psl.).


Tegyvuoja mūsų šaunioji Komunistų partija - tarybinės liaudies vadovas ir auklėtojas! (Audringi plojimai).


Sesijoje kalbą pasakė deputatas A. Sniečkus (Vilniaus miesto Centrinė rinkiminė apygarda).


Penktadienį, rugsėjo 21 d. akcijų kursas labai krito, biržoje kotiruojamų akcijų vertė sumažėjo maždaug 4 milijardais dolerių.


JAV atstovas ne tik nesutiko priimti Tarybų Sąjungos pasiūlymų, bet ir, kaip vėliau paaiškėjo, atmetė Tarybų Sąjungos delegacijos pasiūlymą pateikti bendrą Tarybų Sąjungos ir Amerikos pasiūlymų projektą.


Ukraina nori palaikyti gerus santykius su Vakarais nevykdydama reformų.


Dar yra vienas dalykas, į kurį reikia atkreipti didesnio dėmesio. Šią vasara, galimas daiktas, Lietuvą atlankys ir Juozas Sharkey-Žukauskas, galimas dalykas, kad jau kaipo pasaulinis bokso čempionas. Lenkai vieną kartą jau mėgino jį pasisavinti, paskelbdami lenku, kad Sharkey net buvo priverstas viešai užprotestuoti. Iš fakto, kad pasaulinis bokso čempionas vyktų lenkų laivu, lenkai sau padarytų didelę propagandą. Reikia atminti, pavyzdžiui, kaip žiūrėjo į Sharkey ir Scotto rungtynes Amerikoj ir Anglijoj, kad supratus, kad ten tai visai kitaip vertinama, negu kad mes į tai žiūrim.


Tarybų Sąjunga ir Vokietijos Demokratinė Respublika laiko būtinu pareikšti, kad Amerikos atominio ginklo dislokavimas Vakarų Vokietijoje bei kitose Vakarų Europos šalyse ir Šiaurės Atlanto bloko organų nutarimas apginkluoti atominiu ginklu Europos šalis — NATO narius didina grėsmę taikai ir Europos šalių saugumui.


Patys Amerikos laikraščiai dabar priversti konstatuoti šį faktą. Taivario gyventojai, su karteliu rašo laikraštis „Vašington Post end Taims Herald”, „į kinų nacionalistus (t. y. gomindanininkų gaują) žiūri kaip į žiaurius neprašytus svečius” ir rado būdą „pademonstruoti protestą prieš Čan Kai-ši vyriausybę ir jos amerikinius globėjus”. Dar reikšmingesnė yra platesnė laikraščio išvada: „kontrrevoliucinėms vyriausybėms istorijoje retai pavykdavo išsilaikyti ilgesnį laiką: sukilimą Formozoje galima laikyti įrodymu, kad irimo procesas progresuoja”.


NIUJORKAS, kovo 15 d. (TASS). Kaip praneša agentūros Junaited Pres korespondentas iš Tokio, ministro pirmininko kanceliarijos statistikos biuras pranešė, kad bendrasis Japonijos įvairiose ekonomikos šakose dirbančių asmenų skaičius 1956 metų sausio mėnesį sumažėjo 1.800.000 žmonių palyginti su pereitų metų gruodžio mėnesiu. Dėl to dar labiau padidėjo nedarbas.


SNO galėtų padėti Kongo respublikos Vyriausybei įvesti efektyvią kontrolę užsienio monopolijų veiklai, kad jos nebegalėtų remti Katangos separatistų.


Paskutiniai Zaleskio nepasisekimai didžiojoje politikoje sukėlė lenkų opozicijos spaudoje smarkų puolimą visos dabartinės lenkų užsienių politikos. Tautiškų demokratų spauda ypač daro priekaištų dabartinei lenkų vyriausybei, kad ji nukreipusi visą savo dėmesį į rytų politiką, užsiėmusi pragaištingais federacijos projektais ir pamiršusi daug svarbesnę vakarų politiką, kur vokiečiai neva sudarą didžiausią pavojų Lenkijai šiuo metu. „Dziennik Pomorski“ rašo: „laipsniškas vokiečių galybės ir įtakos atgavimas, aiškiai kreipiamas savo smaigaliu prieš Lenkiją, sukelia tarp mūsų „sanatorių daug mažiau budėjimo ir susirūpinimo, negu koks nors tautinių demokratų susirinkimas… Ir tai darosi tuomet, kai nuo Berlyno eina ant Lenkijos sujungtas pokarinių vokiečių frontas, kuris savo vyriausiu uždaviniu stato mūsų vakarų sienų išgriovimą. Tai jie atvirai ir aiškiai pareiškia kiekvienai progai pasitaikius…


Po didžiojo karo, kada demoralizuotos masės Italijoj, Ispanijoj ir kitur visai rimtai ėmė grėsti naminiu karu ir visokia netvarka, atsirado žmonių, kurie tam su visu griežtumu pasipriešino ir savo kraštuose rado didelio pritarimo. Fašizmas rado simpatijų visose tose valstybėse, kur jaunos demokratijos dėka jų partijų susiskaldymo ir žlibumo pasirodė nesugebančios sudaryti atsakingą ir tvirtą valdžią, kaip tautiški jausmai to reikalauja. Jei čia reikalaujama diktatoriaus tvirtos valios vyro, tai į tai reikia žiūrėti ne kaip į įrodymą, kad demokratija yra galutinai paniekinta. Tai yra tik reikalavimas tvirtos demokratijos, tvirtos tautos.


Nuoširdų ir didelį rūpinimąsi Tėvynės gynėjais parodė mūsų partija ir tarybinė vyriausybė, tuo reikalu išleistaisiais įstatymais suteikusi demobilizuotiesiems medžiaginio ir buitinio aprūpinimo lengvatas.


TSRS užsienio reikalų ministras A. Gromyko Tarybų Sąjungos vardu ir Tarybų Sąjungos delegacijos 18-kos valstybių nusiginklavimo komiteto pasitarime vardu palinkėjo sėkmės šveicarų tautai, Ženevos miesto gyventojams ir jo valdžiai.


Už darbą dirvonuose daugeliui jaunųjų patriotų suteiktas Socialistinio Darbo Didvyrio vardas, dešimtys tūkstančių jaunuolių ir merginų drauge su savo vyresniaisiais draugais apdovanoti Tarybų Sąjungos ordinais ir medaliais,


Šia linkme mūsų krašto inteligentijai tenka nemaža padirbėti. Negalima pamiršti, jog mūsu inteligentija yra išėjusi senąją mokyklą, kurioje viešpatavo antitarybinė, nacionalistinė ir reakcinė dvasia. Tos mokyklos poveikis inteligentijos pasaulėžiūrai yra neginčytinas, tuo labiau, kad galimumas nors tik susipažinti su marksizmo - leninizmo klasikiniais veikalais, su naujausiais tarybinio mokslo laimėjimais buržuaziniais laikais buvo tiesiog neįmanomas. Vokiškieji okupantai, norėdami nuslopinti gražius tarybinio gyvenimo daigus Lietuvoje, nežinojo ribų savo žvėriškai demagogijai. Jei negelbėjo rasistinė nacionalistinė žvėriška fašizmo propaganda, jei neatsiekė savo tikslo ciniški šmeižtai ir fantastiškiausi prasimanymai prieš tarybinę santvarką, Raudonąją Armiją, jei nepavykdavo kasdieninės hitlerinės propagandos nuodų įtrėškimai, tuomet buvo imamasi „realesnių“ priemonių – hitlerinė vergovė ar sudeginimas nužudytųjų lavonų ant laužo. Lietuviškieji buržuaziniai nacionalistai pasiūlė savo paslaugas būti vokiškųjų „hitlerinių riterių“ ginklanešiais. Jie paklusniai pritaikindavo Lietuvoje banditiškiausią hitlerinę „ideologiją“, suteikdami jai „lietuvišką“ atspalvį, pridengtą įvairiais „patriotizmo“ šūkiais, kad lengviau paveiktų žmonių sąmonę ir nukreiptų ją ištikimumo buržuazijai linkme. Šiandien fašizmas merdi, bet jo pasėtų propagandos tvaikų likučiai dar nėra visiškai išsklaidyti iš žmonių sąmonės. Jie tūnoja ir toje mūsų inteligentijos dalyje, kuri daugiausia buvo nacionalistinės ir reakcinės propagandos veikiama buržuaziniais laikais.


Princas Sufanuvongas pabrėžė, kad susitarimas sudaryti nacionalinės vienybės vyriausybę buvo didi pergale visai Laoso liaudžiai ir sudarė teisinį pagrindą taikiai išspręsti Laoso klausimui. Bet, pasakė Sufanuvongas, nespėjo išdžiūti šių susitarimų parašų rašalas, kai Jungtinės Valstijos ir jų liokajai ėmė jį sabotuoti: Amerikos lėktuvai ir toliau mėto banditus ir ginklus išvaduotus rajonus; Jungtinės Valstijos kaip ir anksčiau tebelaiko kariuomenę Laose ir pareiškė, kad ir toliau teiks karinę pagalbą Nosavano klikai; Jungtinės Valstijos ir Nosavano klika ketina pateikti trijų princų susitarimą balsuoti „nacionaliniam susirinkimui”,


Seimas tampa politinių ir dalykinių susitarimų vieta”, - sakė A.Kubilius.


Socialistinio realizmo menas grūdinosi kovoje su formalizmu ir natūralizmu, su išsigimėliškais buržuazinės ideologijos pasireiškimais. Mes nuolat atsimename partijos nurodymą, kad kovos prieš buržuazinę ideologiją, prieš kapitalizmo liekanas žmonių sąmonėje negalima susilpninti nė vienai minutei.


Visiškai pritardami Vyriausybės siekiams įvesti teisėtus reikalavimus, nesutinkame su tuo, kad Vyriausybė nori įvesti tvarką tik vienoje vietoje.


V. Ulbrichtas pareiškė, kad VDR gyventojams yra laimė draugauti su socialistinėmis šalimis, pirmiausia su Tarybų Sąjunga.


Keturiasdešimt metų ukrainiečių tauta gyvena ir dirba po Tarybų valdžios žvaigžde. Keturiasdešimt metų ukrainiečių tauta nenukrypstamai žengia didžiojo Lenino, Komunistų partijos nurodytu keliu. Per tą laiką Ukraina pavirto labai išvystyta industrine-kolūkine valstybe, priešakinio mokslo, kultūros respublika. Ukrainoje pastatyta šimtai ir tūkstančiai šachtų, juodosios metalurgijos, chemijos, mašinų gamyklų, elektrinių, sėkmingai vystoma lengvoji, maisto pramonė.


Valstybės saugumo komitetas ėmėsi priemonių, kurių dėka buvo sudarytos sąlygos Brombergui sulaikyti, jam pasirodžius Tarybų Sąjungoje. 1957 metų liepos mėnesį Brombergas buvo suimtas.


Iki trečiojo suvažiavimo ir socialdemokratai dar galėjo būti Sąjūdyje arba dengėsi jo vardu.


Analogiška padėtis mums susidarė 1956 metais dirvoninėse žemėse, kai grūdams pristatyti iš kombainų į paruošų punktus derliaus nuėmimo laikotarpiu taip pat neužteko transporto. Tada buvo rasta teisinga išeitis iš susidariusios padėties. Kolūkiai ir tarybiniai ūkiai supylė grūdus is kombainų į lauke paruoštas aikšteles, į laikinas krūvas. Ir tiktai baigus nuimti derlių, visas transportas buvo perkeltas grūdams gabenti.


Aš tvirtai tikiu taikiomis permainomis, pasakė Nkruma. Tačiau permainos negali visada vykti neprievartos keliu. Tam tikrais laikotarpiais liaudies masės atskirose šalyse negali išsivaduoti nuo neapkenčiamo režimo kitaip, kaip ginkluotu sukilimu, ir jos nevengs tokio sukilimo tik todėl, kad tai gali pažeisti didžiųjų blokų jėgų pusiausvyrą.


„Paskutinių dešimties metų bėgy aš daug esu girdėjęs biauraus apie įvykius Alzase, - sako prof. Charles Gide. „Teismai, tardymai, areštai, bausmės, išsiuntimai, laikraščių sulaikymai… – kalba profesorius. „Alzase buvo trylika autonominio judėjimo vadų sulaikyta, trys laikraščiai uždaryti“.


Kongreso dalyviai vieningai nutarė kasmet pažymėti vasario 21 d. Draugystės ir solidarumo su kolonijinių šalių studentais dieną ir balandžio 24 d. – Solidarumo su Azijos ir Afrikos studentais ir studentų kovos prieš kolonializmą dieną. Kongresas pritarė TSS Tarybos paskutinės sesijos nutarimui sudaryti studentų biurą kolonializmo klausimams.


Į šiuos klausimus buvo galima atsakyti tik susipažinus su NKVD archyvais.


V. Murmulaitis - vienas iš nedaugelio karo lakūnų, kuris paskutiniais nepriklausomos Lietuvos metais buvo apdovanotas Lietuvos karo aviacijos garbės ženklu “Plieno sparnai”, kurį per kagebistų kratą jo žmona išgelbėjo suspaudusi delne.


Asamblėjos prezidiumo pirmininku išrinktas Estijos delegacijos narys Hilaras Eleras. Kitą Baltijos asamblėjos sesiją ketinama surengti lapkričio mėnesį Estijoj


Premjeras kalbėjo ir apie Energetikos ministerijos įmonių pelno reguliavimą. Suprantu, sakė jis, kad šis Vyriausybės žingsnis bus nepopuliarus, tačiau šiandien būtinas. B.Lubys patikino žmones, kad artimiausiu metu gyventojams nebus didinamos butų šildymo ir elektros energijos kainos. Gamtinių dujų pirkimo ir pardavimo kainas ūkiniams objektams numatoma taip sureguliuoti, kad jos atitiktų tarptautinės rinkos kainas. Dabar iš valstybės biudžeto vienas tūkstantis kubinių metrų dujų dotuojamas apie 10 tūkst. talonų. O parduodamas šis dujų kiekis už 24 tūkst. talonų (tikroji kaina, įvertinus dolerio ir talono kursą, būtų apie 28 tūkst. talonų).


Bet Pilsudskio negalėjimas aktingai dalyvauti valdžioj nebūtų atkreipęs į save didelio užsienių dėmesio, jei tik jis būtų grynai vidaus dalykas. Bet Pilsudskio pasitraukimas iš valdžios turi didelės reikšmės ir visai Lenkijos užsienių politikai. Juk kiekvieną pavasarį rytų Europoj taip sakant visi žvirbliai čiauška apie karą. Kur tas karas turi prasidėti, su kuo - tas niekam tikrai nežinoma, bet faktas, kad visi jo laukia. Taip ir šiemet buvo laukiama karo, tik šį kartą gal kiek aiškesne forma, būtent naujo lenkų rusų karo. Ėjo gandai, kad užsienių pinigais jau esanti sudaryta būsimos nepriklausomos Ukrainos vyriausybė, kad skubiai kaž kur Galicijoj ar kur kitur verbuojama ukrainiečių kariuomenė. Tos „nepriklausomos Ukrainos“ vyriausybės ir kariuomenės uždavinys esąs kartu su Lenkija kariauti su Sovietų Rusija. To karo rezultate gema Ukraina ir Gudija, sujungtos kažkokiais ryšiais su Lenkija. Ir visai tai akcijai turėjęs vaduoti Pilsudskis. Ar yra bent šiek tiek teisybės šiuose ganduose – sunku pasakyti, bet kad iš kažkur iš palėpių tie gandai kyla – faktas. Tačiau šioks ar toks karas rytų Europoj yra neįmanomas tol, kol bus lietuvių lenkų konfliktas, jei tik pats tas konfliktas neprives prie karo. Juk devyneris metus niekam nekliudė ,,karo stovis“ tarp Lietuvos ir Lenkijos. Bet nuo pereitų metų rudens lietuvių lenkų santykiais susidomėjo ir T. S-ga ir vakarai. Mat, lenkai pasijuto staiga negalį gyventi be gerų santykių su Lietuva. Konfliktas taip sakant bendromis pajėgomis buvo nustumtas nuo „negyvojo taško“. Tačiau ir pradėjus derybas, nematyt, kaip galima jis likviduoti, atmenant lenkų pažiūras ir nusistatymą Lietuvos atžvilgiu. Bet tik viena aišku, kad dabartinės Varšuvos pastangos „susitarti“ su Lietuva yra diktuoiamos visai ne „gerų kaimyniškų“ santykių pasiilgimu.


Keldami sau uždavinį bendrai stengtis, kad prasidėjęs tarptautinio įtempimo švelnėjimo procesas vystytųsi ir toliau, jie nurodė į eilės tarptautinių ginčijamų klausimų sprendimo metodus ir būdus. Jugoslavijos ir Tarybų Sąjungos valstybiniai veikėjai yra tos nuomonės, jog nereikia laukti, kad vienu metu būtų išspręsti visi ginčijamieji klausimai, bet reikia tuojau pat susitarti tais klausimais, kuriuos galima išspręsti jau šiandien, primygtinai nereikalaujant, kuris klausimas turi būti išspręstas anksčiau, o kuris vėliau, rodyti kuo daugiausiai geros valios, siekiant, laikantis SNO principų, nuosekliai šalinti visa tai, kas iki šiol sudarydavo įtempimą tarptautiniuose santykiuose, Visais konkrečiais pasiūlymais pagerinti tarptautinę padėtį - ar jie liečia nusiginklavimą, bendrą Europos saugumą, Vokietijos problemą, tarptautinio ekonominio bendradarbiavimo plėtimą arba pagalbos teikimą silpnai išsivysčiusioms šalims, SNO sustiprinimą priimant Kinijos Liaudies Respubliką ir kitas šalis siekiama pašalinti visokį nepasitikėjimą ir visokias kliūtis, susikaupusias „Šaltojo karo“ metu. Jie kyla ne iš kokiu nors siaurų interesų; jų tikslas - Šalinti pertvaras, kurios skiria pasaulį. Vienu žodžiu, juos padiktavo taikingo aktyvaus sambūvio politika.


Kol kas Uzbekistano valdžia kontroliuoja padėtį, tačiau Islamas Karimovas būgštauja, kad nepasitenkinimo protrūkius gali išprovokuoti užsienio jėgos.


Lenkijos Ministrų Tarybos pirmininkės H.Suchockos kvietimu su oficialiu vienos dienos vizitu į Varšuvą vakar atvyko Lietuvos premjeras A.Abišala. Jį lydi užsienio reikalų ministras A.Saudargas, susisiekimo ministras J.Biržiškis, krašto apsaugos ministras A.Butkevičius, vidaus reikalų ministras P.Valiukas, užsienio reikalų ministro pirmasis pavaduotojas V.Katkus, Tautybių departamento prie Lietuvos Vyriausybės generalinė direktorė H.Kobeckaitė, valstybės sienos apsaugos tarnybos viršininkas J.Paužolis, Lietuvos vyriausiasis muitininkas K.Pėdnyčia.


Primename, visi ankstesni Armėnijos ir Azerbaidžano susitarimai buvo trumpalaikiai.


Paėmę paskutinę didesnę Mbanza Ngungu įgulą, maištininkai jau kontroliuoja visas svarbiausias vietoves Kongo (buvusio Zairo) vakaruose tarp sostinės ir Atlanto vandenyno, naftotiekius bei viso regiono aprūpinimą elektra ir geriamuoju vandeniu.


Po to žodis pranešimui apie pasiūlymus dėl antrojo penkmečio plano Kinijos Liaudies Respublikos liaudies ūkiui išvystyti sutelkiamas Kinijos Komunistų partijos Centro komiteto sekretoriui Cžou En-lajui.


Apie frakcijos Socialdemokratų partijoje steigimą imta viešai kalbėti po to, kai R.Dagys buvo pašalintas iš Socialdemokratų frakcijos Seimepirmininko pavaduotojo posto.


Kažkodėl įsivyravo nuomonė, kad pirmosios šimtas prezidento valdymo dienų - tai laikotarpis, kai jo negalima kritikuoti.


Taigi daugumoje šalių, kur tokie įstatymai priimti, tikrinami visi į tam tikras pareigas pretenduojantys ar jas einantys asmenys.


NIUJORKAS, rugsėjo 9 d. (TASS-ELTA). Saugumo Taryba atmetė pasiūlymą rekomenduoti Generalinei Asamblėjai priimti Pietų Korėją į SNO narius. Dešimt Tarybos narių balsavo už šią rekomendaciją. Kadangi Tarybų Sąjunga, kuri yra Saugumo Tarybos nuolatinis narys, balsavo prieš, ši rekomendacija nebuvo priimta.


Buvo kalbama, kad J. Noreika nužudytas 1947 m. vasario 16 d. Rygos kalėjime, kiti teigė, jog Generolas Vėtra pakartas Telšiuose.


Šiam sportui - mokslui išstudijuoti policijos referento p. Goštauto ir aukštesnės policijos mokyklos viršininko p. A. Ramanausko iniciatyva buvo komandiruotas Vokietijon policijos valdininkas.p. Reivytis, baigęs Berlyne šį kursą pirmuoju. Sugrįžęs p. Reivytis buvo paskirtas aukšt. pol. mok. inspektorium ir jiu-jitsu lektorium.


Vatikanas ir visi klerikalai palaiko amerikonišką marionetę – Pietų Vietnamo diktatorių Ngo Din Djemą, kuris yra katalikas. Už „ypatingus nuopelnus“ apdovanotas Vatikano medaliu Taivanio „valdovas“ Čan Kaiši.


Dzeržinskio vardo žemės ūkio artelėje po pasikalbėjimo apie Plenumo nutarimus gyvulininkystės fermos vedėjas drg. Pravlockis pasakė:


Su paviljonu „Atominė energija, panaudojama taikiems tikslams“ mus supažindina vyresnysis metodistas Vsevolodas Semionovičius Aliošinas.


Griuvo buržuazijos diktatūra, kuri rėmėsi karininkų smurtu ir hitlerinės Vokietijos parama.


Valerijus Kenjeikinas pabrėžė, kad Rusija nepakeitė savo nuomonės apie NATO, kuri prieš metus nusprendė pradėti derybas dėl stojimo su Vengrija, Lenkija ir Čekija.


Netvarka vidujiniame partiniame darbe atsiliepia ir į darbą su nepartiniu aktyvu. Visi sekretoriai teisingai sako, kad nepartinio aktyvo yra, kad yra daug atsidavusių tarybų valdžiai žmonių, kurie nori padėti partijai ir vyriausybei dirbti didịjį atstatymo darbą. Bet tie žmonės ne visur organizuoti, su jais nepakankamai dirbama. Agitkolektyvų vedėjai ligi šiol, apkomo nepatvirtinti. Žinoma, yra valsčių, kur agitkolektyvai gerai veikia. Pav., Pušaloto valsčiaus partorgas drg. Bugytė nuolat sušaukia agitatorius, skaito kartu laikraščius, aiškina agitatoriams partijos ir vyriausybės nutarimus ir pan. Todėl ten ir agitacinis darbas gerai sutvarkytas. O tokiuose valsčiuose, kaip Smilgų, Rozalimo, Raguvos, kur partorgų nėra, su nepartiniu aktyvu niekas jokio darbo neveda.


Šiaurės Atlanto sutarties organizacija neatsisakys galimybės konflikto atveju pirmoji panaudoti branduolinį ginklą.


Teigiamai įvertinęs susitikimo atmosferą, jis pastebėjo, kad ”pasitraukė abipusis įtarumas, užleisdamas vietą konstruktyviam pasitikėjimui”.


Paskui Karimovas visą laiką sukosi rusakalbėje aplinkoje.


Paklaustas, ar aukštų Latvijos pareigūnų parašai po peticijomis, kurios ragina sustabdyti Būtingės statybą, neeskaluoja nereikalingos įtampos, A.Sjanitis sakė, kad “ta įtampa atslūgtų, jei susitiktų ir dirbtų mūsų aplinkos apsaugos ministerijos”.


Prieš pusę šimtmečio atradusi socialinės rinkos valstybės idėją, Vokietija pradėjo nuosekliai (vokiškai) eiti tuo keliu.


Jei tik nespėjai laiku atleisti mygtuko, visi 25 šoviniai išlekia.


Vakar į Strasbūrą dalyvauti Europos tarybos parlamentinės asamblėjos 44-ojoje sesijoje išvyko Lietuvos Respublikos AT paskirti atstovai-deputatai A.Brazauskas, J.Karvelis, J.Tamulis ir šios delegacijos vadovas deputatas E.Gentvilas.


Į priešgegužinį socialistinį lenktyniavimą jau įsijungė Valst. Statybinių Medžiagų Pramonės Tresto Nr. 1 įmonės: Petrašiūnų „Bituko“, tolio ir ruberoido, Palemono, Sargėnų, Garliavos ir Rokų plytinių bei Kauno koklinės darbininkai, tarnautojai ir inžinieriai, kurie įsipareigojo iki Gegužės Pirmosios viršyti gamybinį planą, o be to, įvykdyti ir kitus įsipareigojimus.


… Vakare, kai ėmė artėti festivalio uždarymo valanda, per miestą vėl pravažiavo visų šalių delegacijos. Jos nuvažiavo į Centrinį V. I. Lenino vardo stadioną. Ir vėl jas karštai ir nuoširdžiai sveikino mūsų šauniosios sostinės gyventojai.


Stoties perone buvo išrikiuota garbės sargyba.


Kauno sunkiųjų darbų kalėjimo trečiame aukšte, berods, tryliktoje kameroje, buvau pasmerktas mirti.


Paskutinis sveikino Kauno burmistras p. Vileišis. Jis užakcentavo, kad netrukus šioj salėje įvyksianti kita trijų valstybių miestų sąjungų — konferencija. Ši kad ir mažesniam maštabe, bet turi nemažos reikšmės miestų augimui ir ekonominiam stiprėjimui.


Beje, pačios Rusijos specialistai teigė, kad Jelcino iniciatyva buvo priverstinė ir paaiškinama ne noru sumažinti karinį potencialą Baltijos regione, o paprasčiausiu lėšų trūkumu.


R. Cookas vakar sakė kalbą per Didžiosios Britanijos parlamente vykusias diskusijas dėl Lenkijos, Čekijos ir Vengrijos pakvietimo ratifikavimo.


LONDONAS, kovo 15 d. (TASS). Vakar Bendruomenių rūmuose įvyko diskusijos klausimu dėl Anglijos vyriausybės politikos Kipro atžvilgiu. Leiboristų opozicija pateikė rezoliuciją, kurioje reiškiamas nepasitikėjimas vyriausybei. Idenas savo ruožtu pareikalavo balsuoti pasitikėjimo vyriausybei klausimą ryšium su jos politika Kipre.


Panašias mintis kartoja Lukašenkai ir Šeimanas.


Šiuo metu, pasakė Ulanfu, visos nacionalinės mažumos įgyvendina arba ruošia sąlygas socialistiniams pertvarkymams ir socialistinei statybai vykdyti. Uždaviniai, iškilę partijai ir visoms tautybėms nacionalinio klausimo srityje, yra tokie: stiprinti tėvynės vienybę, stiprinti visų tautybių brolišką draugystę, savitarpio pagalbą ir bendradarbiavimą, vystyti nacionalinių mažumų aktyvumą tėvynės statyboje, padėti visoms nacionalinėms mažumoms pasiekti socializmą, paversti Kiniją galinga socialistine valstybe.


Dabar, kai pergalė galutinai laimėta, kai išnaudotojams žlugo bet kokios viltys atstatyti savo privilegijuotą padėtį, kai prieš lietuvių tautą atsiveria šviesus kelias į laimingą ateitį, tauta trokšta sugrąžinti į dorą kelią visus tuos, kuriuos priešas apgaule ir smurtu įkinkė į pragaištingą veiklą. Tarybų Lietuvos vyriausybė užtikrino visiems, kas netrukdamas išeis iš nacionalistinių gaujų ir grįš į ramų darbą, visišką dovanojimą nusikaltimų, padarytų prieš tautą ir Tėvynę. Aukščiausiasis mūsų respublikos organas — Aukščiausioji Taryba neseniai įvykusioje sesijoje priimtame kreipimesi į lietuvių tautą, dar kartą pareiškė: „Lietuvos TSR Aukščiausios Tarybos IV sesija pritaria Lietuvos TSR Vyriausybės kreipimesi į lietuvių tautą paskelbtai amnestijai tiems nacionalistinių gaujų dalyviams, kurie tuoj apleis gaujas ir pripažins savo paklaidas bei nusikaltimus prieš lietuvių tautą, ir Tėvynę“. Drauge Aukščiausioji Taryba įspėja, kad „kas ir toliau tęs savo kruvinus darbus, kas kenks ir trukdys krašto atstatymo darbą savo nusikaltimais, tas susilauks tokio pat likimo, kaip ir grobikai vokiečiai bei jų samdiniai“.


Įvykusios derybos vėl patvirtino visišką abiejų pusių pažiūrų vienybę tarptautinės padėties ir ypač padėties Europoje klausimais.


O tuo tarpu pirmaujantieji ūkiai greta kitų rūšių gyvulių sėkmingai vysto avininkystę, gauna dideles pajamas iš šios šakos. 1954 metais įsteigtas „Samarskio” tarybinis ūkis turi apie 40 tūkstančių hektarų ariamos žemės. Metų pradžioje čia buvo daugiau kaip 20 tūkstančių avių. 1961 metais avininkystė davė 50 tūkstančių rublių pelno.


Dar viena Rusijos delegacija turėtų pradėti derybas dėl rusų specialistų, dirbančių Churugvos atominės elektrinės statyboje (300 km nuo Havanos), grįžimo namo. Rusijos URM pasiuntė šią komisiją, kai Kastras šeštadienį pareiškė, jog elektrinės statyba dėl lėšų stokos bus sustabdyta.


Tada ir bus žiūrima, ar Baltarusija bandys ieškoti kompromisų, ar toliau aklai laikysis savo pozicijos, dėl kurios gali kilti dar didesnė protesto banga įvairiose šalyse.


Atmosfera Alžyre kaista ne dienomis, bet valandomis. Šiandien, antroje dienos pusėje, Alžyro miesto Bab-el-Uedo priemiestyje penkiose vietose prasidėjo įnirtingi gatvių mūšiai tarp oasininkų ir prancūzų kareivių bei žandarų. Spaudos pranešimais iš Alžyro, ginkluoti iki dantų oasininkai pradėjo šaudyti iš balkonų, nuo stogų ir iš langų į prancūzų kareivius, kuriems teko su ginklu imti kiekvieną namą. Prancūzų kariuomenė metė prieš sužvėrėjusius „ultras“ aviaciją, kuri pradėjo šaudyti į oasininkus, įsitvirtinusius ant stogų.


Derybose dalyvavo – nuo Kinijos: Valstybės tarybos premjero pavaduotojai Che Lunas, Bo I-bo, valstybinio statybos reikalų komiteto pirmininkas Van Chešou, užsienio prekybos ministras Je Czi-čžuanas, kultūros ministras Sen Jan-binas, sveikatos apsaugos ministras Li De-ciuanis ir kiti. Nuo Čekoslovakijos derybose dalyvavo visi Čekoslovakijos Respublikos Vyriausybinės delegacijos nariai: valstybinės planavimo valdybos pirmininkas Otakaras Šimunekas, Čekoslovakijos Komunistų partijos Centro Komiteto sekretorius Oldržichas Černikas, užsienio reikalų ministras Vaclavas Davidas, finansų ministras Julius Diurišas, valstybinio statybos komiteto pirmininkas Emanuelis Šlechta, sveikatos apsaugos ministras Jozefas Plaigaras ir kiti.


Beje, ir kalbos apie neva totalinį sekimą, į kurį įejo ir telefono pokalbių slaptas klausymasis, prasidėjo kur kas anksčiau nei V.Landsbergis“grįžo”įvaldžią.


Kaip praneša informacijų agentūros iš Buenos Aireso, valstybės sekretoriai armijos ir karinių oro pajėgų reikalams paskelbė, kad Argentinos prezidentas Arturas Frondisis pašalintas iš savo posto. Sausumos kariuomenės vadas generolas Raulis Pogis išsiuntinėjo visoms karinėms įguloms laišką, kuriame sakoma, kad Frondisis pašalintas iš prezidento posto ir kad šis sprendimas galutinis. Aukštųjų karinių sluoksnių atstovai taip pat paskelbė, kad šalies prezidento poste Frondisį pakeis senato pirmininkas Chosė Marijas Gidas.


Socialistinėse šalyse buržuazinio individualizmo skleidėjai — tai inteligentinio miesčioniškumo išsigimusios padermės individai. Tačiau jų dar yra gyvųjų tarpe, jie slankioja, kaip nepalaidoti numirėliai, skleisdami aplink save lavonu dvokiantį buržuazinės ideologijos tvaiką.


Aigiptas užimą visą Nilo upyną ir turi apie pusketvirto miliono kvadr, kilometrų su 17 mil. gyventojų. Tačiau visas aukštutinis Aigiptas, vadinamas Sudanu, atsiskyrė ir pasiskelbė nepriklausomu nuo žemutinio Aigipto. 1899 m. anglai užkariavo Sudaną ir pavertė jį anglų kolonija, tiesa, pripažinę formaliai Aigipto kondominiumą. Tokiu būdu šiandieninis Aigiptas plotu apima mažiau kaip ¼ senojo (900 tūkst. kv. kil. iš 4,5 mil). Bet jis turi gyventojų 12 mil. iš 17 mil. Reikia pažymėti, kad iš tų 900 tūkst. kv. kil. gyvenimui tinkamų yra vos 31 tūkst. Visa kita – Sacharos dykumos. Ir čia tame plote, kuri Nilas užlieja (iš čia jo derlingumas) ir kuris sudaro apie 3/5 nepriklausomos Lietuvos, gyvena 13 milionų gyventojų, taip kad vienam kv. kil. tenka 414 žmonių – niekur kitur nematytas tirštumas.


Kitas italų dienraštis „Il Popolio da Italia“ 7. VI. straipsny „Pigmejai ir titanai“ rašo: „Voldemaras išlaikė vieningą Tarybos spaudimą - ir priešinosi jam tokia energija ir tokiu atsparumu, nepasidavinėjo įtikinėjamas, kad galų kale pats vienas sugriovė reikalingą balsavimui vienybę ir pasiekė to, kad nė jokio termino nebuvo nustatyta. Tautų Sąjunga pasirodė bejėgė priversti pasiduoti sau mažiausią ir jauniausią Europos valstybę“.


Savo memorandume TSRS vyriausybė pažymi, kad, įvykdžius šias priemones, faktiškai vienos valstybės nebegalės užpulti branduoliniu ginklu kitų valstybių, nors branduolinį ginklą valstybės dar turėtų.


Buvo tikimasi, kad tam sutrukdys senatorių, atstovaujančių vykdomajai ir atstovaujamajai valdžiai, nesutarimai.


Štai, pasirodo, kodėl ponas Raskas siekia dislokuoti Tarybų Sąjungos teritorijoje vadinamuosius kontrolės postus. Šiuose postuose Pentagonas tikisi laikyti savo karinius žvalgus. Su tuo mes niekad nesutiksime. Mes nenorime vykdyti tokios veiklos savo partnerių teritorijoje, bet taip pat neleisime, kad mūsų teritorija būtų atvira užsienio žvalgybų veiklai. Susitarimo dėl branduolinio ginklo bandymų uždraudimo pasirašymas dabar priklauso ne nuo kontrolės sistemos paruošimo. Tokia sistema yra – tai nacionalinės nustatymo priemonės. Susitarimas nepasirašomas dėl to, kad Vakarų valstybės nenori sutikti uždrausti branduolinius bandymus ir tuo pačiu padaryti galą vis naujų ir naujų rūšių branduolinio ginklo gamybos varžyboms.


Mes matėme, kaip Tarybų valdžia rūpinasi ir darbo žmopių sveikata.


Lietuvos Komunistų partijos vadovaujama lietuvių liaudies ko va prieš savo išnaudotojus - fašistus kasmet davė vis labiau apčiuopiamus rezultatus, prakaldavo naujus plyšius nestipriame durtuvais ir šautuvais fašistų sukurtame pastate. Kartu su visais darbo žmonėmis dar labiau suaktyvino savo veiklą ir studentai revoliucionieriai. Komunistai, komjaunuoliai stiprino politinį aiškinamąjį darbą studentų tarpe, ragino dalyvauti visaliaudinėje kovoje prieš fašistinę diktatūrą.


Plenumas taip pat išrinko šios sudėties KKP CK sekretoriatą: Den Siao-pinas, Pyn Čženis, Van Cziasianas, Tan Čžen-linis, Tan Čženas, Chuan Ke-čenas ir Li Siue-fynas.


Su didžiuliu susidomėjimu skaitėme N. Chruščiovo pranešimą apie TSRS vyriausybės užsienio politiką. Šis pranešimas įpareigoja mus visais galimais būdais plėsti taikius kultūrinio bendradarbiavimo ryšius.


Valstybiniame plane liaudies ūkiui išvystyti 1957 metais iš reikštas nuolatinis partijos ir vyriausybės rūpinimasis liaudies gerove. 1957 metais šalyje žymiai išaugs darbo užmokesčio fondas, padidės kolūkiečių pajamos. Padidės valstybinės ir kooperatinės prekybos mažmeninė prekių apyvarta. Bus išplėstas mokyklų, gydymo ir vaikų įstaigų, klubų ir bibliotekų tinklas. Didelis dėmesys skiriamas gyvenamųjų namų statybai. Partija ir Vyriausybė stengiasi kuo greičiau pagerinti gyventojų butų sąlygas.


Gruzijos Kazbegio gyvenvietėje įvykusiose Valstybės tarybos vadovo E.Ševardnadzės ir Šiaurės Osetijos parlamento pirmininko A.Galazovo derybose susitarta nutraukti ugnį Pietų Osetijoje. Susitikime dalyvavo ir Pietų Osetijos, kurios nepriklausomybės Gruzija nepripažįsta, stebėtojai. Ketinama sudaryti penkių šimtų buvusios TSRS armijos karių - gruzinų, osetinų ir rusų - batalioną taikai palaikyti. Pasak radijo „Svoboda”, E.Ševardnadzė vos įtikino Gruzijos gynybos ministrą T.Kitovanį ir „Mchedrioni” formuotės vadą Dž.Joselianį, kurie taip pat dalyvavo derybose, priversti jiems pavaldžias pajėgas nutraukti ugnį. Vakar Tbilisyje priešiškų jėgų karo vadai turėjo oficialiai pasirašyti paliaubų sutartį, kuri įsigaliotų šiandien.


Šiuo metu Reinanijos evakuacijos klausimas ne tiek ,,saugumo“ klausimas, kiek pinigo.


Pačiu rusų pranašai sako, kad rusai dabar kenčia už savo kaltes. Rusai supras su laiku savo ligą, jau eina tais supratimo keliais.


Tačiau bene skaudžiausias vokiečių barbarų smūgis buvo suduotas lygiai prieš dvejus metus. Kovo 17 d. Vilniaus universiteto rūmus apsupo gestapo agentai ir esesininkai, ginkluoti automatais, granatomis ir kulkosvaidžiais. Gestapininkų gaujos buožėmis ir geležinėmis štangomis daužė visas išorines ir vidines universiteto įstaigų iškabas, papuošalus, ornamentus, mokslų emblemas, statulas, plėšė ir draskė paveikslus, naikino vitrinas ir t. t. Kratos universiteto įstaigose, turto grobimas ir naikinimas truko čia apie pusantro mėnesio. Panašiai buvo ir Valstybinėje Filharmonijoje. Gestapininkai neleido muzikantams net savo instrumentų iš Filharmonijos rūmų pasiimti, o kad „ko nors neatsitiktų“ — jie išstatė Filharmonijos languose kulkosvaidžius. Prie Filharmonijos durų buvo iškabinta garsioji iškaba: „Valdžios parėdymu uždaryta“.


Siekdama sukiršinti gyventojus europiečius ir alžyriečius, paaštrinti padėtį Alžyre ir tuo pačiu sužlugdyti būsimąjį Prancūzijos–Alžyro susitarimą, kolonizatorių vyriausioji būstinė smarkiai išplėtė kampaniją su šūkiu „Aš – Prancūzijos pilietis“. Po europiečių namus slankioja OAS agentai, renką parašus po pareiškimu, kad atsisakoma priimti Alžyro pilietybę. Kartu jie grasina, kad tą, kuris nepasirašys pareiškimo, „nubaus visus pasiekianti ranka“ (t. y. OAS). Išplėšę tokį parašą, „ultros“, visaip šantažuodami, reikalauja, kad jų aukos besąlygiškai dalyvautų visuose OAS išpuoliuose.


Anot šio pareigūno, Izraelis savarankiškai tiria sprogdinimus prie JAV ambasadų.


Rugpiūčio 30 d. prezidentas Sukarno dalyvavo per pietus, kuriuos surengė jo garbei akredituoti TSR Sąjungoje šalių, dalyvavusiųjų Bandungo konferencijoje, diplomatinių atstovybių vadovai. Nuo Tarybų Sąjungos per pietus buvo K. J. Vorošilovas, N. A. Bulganinas, S. R. Rašidovas, D. T. Sepilovas ir kiti.


- mokomosios ir grožinės literatūros NVS rusų bendruomenėms leidyba;


Agresyvūs Vakarų valdančiųjų sluoksnių veiksmai Artimuosiuose ir Viduriniuosiuose Rytuose, jų niekšiška kampanija prieš Vengriją ir pinklės Vakarų Vokietijoje — sudėtinės dalys to JAV, Anglijos ir Prancūzijos politikos kurso, kuris kliudo stiprinti taiką. Padėtį pablogina tai, kad Vakarų valstybės kliudo sėkmingai vesti derybas dėl nusiginklavimo. Priešingai mūsų šaliai, kuri, pasiekusi svarbius laimėjimus sukuriant tarpžemyninę raketą, toliau kovoja už nusiginklavimą, masinio naikinimo ginklo uždraudimą, jo bandymų nutraukimą, JAV ir Anglija, kaip pastebėjo Glazgo lordas-meras Endriu Hudas, atvedė Londono derybas šiais klausimais į „labai apgailėtiną aklavietę“.


Dabar opozicijos ir valdžios šalininkų kova tęsiasi. Svarbiausios opozicinės Islamo atgimimo partijos jėgos įsitvirtino Kalnų Badachšano srityje, o didžiausi mūšiai tebevyksta Kurgan Tiubės rajone netoli Afganistano sienos. Vien praėjusią savaitę ten žuvo apie 180 žmonių, o šeštadienį buvo paskelbta ypatingoji padėtis. Opozicija ypač sustiprėjo žlugus senajam Afganistano režimui. Tadžikistano pasienio kariuomenės vado pavaduotojo duomenimis, keli šimtai respublikos ekstremistų buvo apmokyti ir aprūpinti ginklais fundamentalistinės Afganistano partijos „Hezbi-i Islami” stovyklose. Šią vasarą pasieniečiai sulaikė daugiau kaip šešis šimtus smogikų, tačiau, žvalgybos duomenimis, ne mažiau kaip keturi šimtai ekstremistų prasiskverbė į Tadžikistaną ir dalyvavo mūšiuose prie Kurgan Tiubės miesto.


Socialdemokratai, irgi žadantys sumažinti minimalų mokestį, kaltina Krikščionių demokratų sąjungą dviveidiškumu.


Lenkijos Liaudies Respublikos Vyriausybės vardu sutartį pasirašė: Užsienio reikalų ministras A. Rapackis ir Nacionalinės gynybos ministras M. Spychalskis.


Jurgis Jurgelis, anksčiau vadovavęs saugumui, nuolat pabrėždavo skaičius.


Vakar išvyko Ženevon į 50-tą T. S-gos tarybos posėdį ministeris pirmi.ninkas ir užsienių reikalų ministeris prof. Voldemaras. Ne pirmą kartą važiuoja į Lemano ežero gražųjį miestą Lietuvos atstovai, ne pirmą kartą ten vyksta ir prof. Voldemaras. Kiekvieną metu dalį, kai tik renkasi savo sostinėj Tautų Sąjunga - plenumas ar taryba - mūsų, lietuvių, akys nuolat ten krypsta, nes ten visada, tiesiogine ar netiesiogine forma, yra liečiami Lietuvos reikalai.


1. Šiemet tarybinė liaudis ir visų šalių darbo žmonės pažymi Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos 40-ąsias metines. Prieš 40 metų Rusijos darbininkų klasė sąjungoje su darbo valstietija, nuvertusi kapitalistų ir dvarininkų viešpatavimą, paėmė valdžią į savo rankas, sukūrė pirmąją pasaulyje darbo žmonių valstybę — Tarybų socialistinę valstybę. Gamyklos, fabrikai, transportas, žemė, miškai, visi šalies gamtos turtai atiteko liaudies nuosavybėn. Pirmą kartą istorijoje darbo liaudis tapo tikru savo Tėvynės šeimininku, jai iškilo uždavinys organizuoti šalies ūkį naujais, socialistiniais pagrindais, tvarkyti šį ūkį be kapitalistų ir dvarininkų, be išnaudotojų. Kurdama savo socialistinę valstybę, tarybinė liaudis žengė nežinomais keliais, kartu įveikdama didžiulius sunkumus. Kaip žinoma, mūsų šalis carizmo laikais buvo ekonominiu atžvilgiu atsilikusi, pirmasis pasaulinis karas ir po jo imperialistinių grobikų žygis prieš jauną Tarybų respubliką dar labiau susilpnino ją, sukėlė ūkinę suirutę.


TASS-o korespondentas J. Jegorovas praneša:


Šiurpių sukrečiančių piktadarybių vaizdai raginte ragina žmones kelti budrumą, dar ryžtingiau demaskuoti imperializmo intrigas ir provokacijas, dar tvirčiau laikyti kovos už taiką vėliavą, vardan mūsų ir ateinančių kartų laimės.


Amerikos visuomenės nerimas, dėl Jungtinių Valstijų branduolinių bandymų 'Ramiajame vandenyne dideliame aukštyje tebedidėja, ypač po pranešimų, kad buvo sunaikintas ore viršum Džonstono salos branduolinis ginklas dėl raketos-nešėjos elektroninės sistemos sutrikimų.


Plane taip pat numatyta organizuoti politinius streikus, platinti atsišaukimus, raginančius nepaklusti esamai valdžiai, reikalauti, kad Aukščiausioji Taryba atšauktų priimtą Nepriklausomybės aktą ir kitus įstatymus.


Prezidentas tikisi, kad, be kita ko, bus stiprinama Policijos departamento nepriklausomybė ir aktyviai didinamas teisėsaugos organų darbuotojų profesionalumas.


Veikia 14 liuteronų, 5 protestantų ir 15 katalikų bendruomenių.


Abi pusės pabrėžė, kad tarp dviejų šalių nėra klausimų, sudarančių kliūtis draugiškiems ryšiams, ir buvo išreikštas pageidavimas toliau vystyti gerus santykius, jau esančius tarp dviejų šalių.


Laimėjimai vystant liaudies ūki užtikrina tolesnį darbo žmonių materialinės gerovės pakėlimą. Palyginti su 1945 metais mūsų respublikoje vidutinis darbininkų darbo užmokestis padidėjo dvigubai, žymiai išaugo kolūkiečių pajamos.


Šiandien mes susirinkome čia pagerbti viešinčių Tarybų Sąjungoje aukštojo mūsų šalies svečio ir bičiulio, Jugoslavijos Federatyvinės Liaudies Respublikos Prezidento draugo Josipo Broz‑Tito ir lydinčiųjų ji draugiškosios Jugoslavijos vadovaujančiųjų veikėjų.


Tai liudija ne tik posovietinei įstatymdavystei svarbi santykio tarp oficialaus pareigūno vadinamojo ”asmeninio gyvenimo” ir jo pareigų bei politinių funkcijų problema.


Šią iškilmingą dieną, kai komjaunimui įteiktas Lenino ordinas, į brangiąją Komunistų partiją, į Tarybinę vyriausybę nukreipti mūsų jausmai ir mintys. Komjaunuolių, viso tarybinio jaunimo vardu karštai, iš visos širdies dėkojime už aukštą apdovanojimą.


1957 metų plane numatytas tolesnis energetikos išvystymas. Nors elektros gamyba, palyginti su prieškariniais metais, išaugo daug kartų, energetikos vystymas respublikoje dar atsilieka nuo augančių liaudies ūkio poreikių. Elektros energijos gamyba, skaičiuojant vienam žmogui, respuolikoje yra žemesnė, negu mūsų šalies Vakarų ekonominiame rajone. Kadangi elektrinėse nėra atsarginių pajėgumų, o taip pat yra retas aukštos įtampos elektros tiekimo linijų tinklas, kai kurie pramoniniai rajonai, kaip Šiauliai ir Panevėžys, neturi užtikrinto elektros energijos tiekimo. Kaune dėl atsarginių pajėgumų stokos elektros agregatų remonto metu pasitaiko, kad pramonės įmonės negauna reikiamo elektros energijos kiekio. Nepakankami energetiniai pajėgumai ir nepakankamas elektros perdavimo linijų tinklas stabdo žemės ūkio ir respublikos rajonų centrų elektrifikavimą. Ypač blogi reikalai su žemės ūkio elektrifikavimu. Nepatenkinamai dirba kaimo elektrifikavimo kontora, kuri 1956 m. kolūkių elektrifikavimo planą įvykdė tik 60 procentų.


Prieš kurį laiką aš sutikau su Jūsų pasiūlymu įvesti antžeminę inspekciją, vadovaudamasis prielaida, kad Jūs taip pat sutiksite su mano pasiūlymu, pateiktu Ženevoje prieš metus, įvesti oro inspekciją ir keistis karine informacija. Kol kas, kaip aš suprantu, Jūs atmetate šį pasiūlymą tuo pagrindu, kad jis būtų žvalgybinė operacija. Tai, ką aš pasiūliau, turėjo sekti po pasikeitimo pilnutine karine informacija ir buvo skirta tam, kad mes žinotume, jog niekas iš mūsų neruošia staigaus sutelktinio puolimo prieš kitą ir jog kiekvienas iš mūsų vykdo susitarimus, kuriuos, tikiuosi, mes galėsime pasiekti nusiginklavimo srityje. Žinoma, tokios rūšies žvalgyba pageidautina ir reikalinga taikos bei tarptautinio pasitikėjimo interesais. Ar negalime mes pasiekti šioje srityje pažangos?


Netrukus pagalbos sunkvežimiai pajudės iš Italijos.


Kad Karaliaučiaus konferencija neįvyko taip pat lenkai kalti.


Šis URM skyrius informuojamas apie visus sprendimus, galinčius dominti Izraelį ar žydų organizacijas.


Todėl Lietuvos Sąjūdis ir vėl visus kviečia: nebijokite, kelkitės, telkitės.


Amerikos atstovas Stelė perskaitė JAV valstybės departamento pareiškimą, kurį amerikiečiai jau padarė š. m. balandžio mėnesį, ir kurio prasmė ta, kad „Rapackio planas“ Vakarams nepriimtinas, nes jis duoda pranašumą tik socialistinėms šalims, silpnina „laisvojo pasaulio“ gynybą ir pažeidžia„ jėgų pusiausvyros“ Europoje principą.


Ir tikrai vokiečiai pradėjo smarkų artilerijos parengimą, o netrukus pasigirdo ir tankų motorų ūžimas. Kalvos viršūnėje pasirodė 7 priešo tankai ir vienas motorizuotas pabūklas.


Jie pažymi, kad praėjusią savaitę aiškiai padaugėjo patruliuojančių Taivanio pakrantėje Amerikos karo laivų iš JAV operatyvinės grupės.


Šio seimo darbą Pilsudskis nusistatęs padalinti į dvi fazes: pirmoj bus sutvarkyti biudžeto reikalai ir kiti neatidėliotini įstatymai, o antra bus paskirta specialiai konstitucijai keisti. Po to seimas tuoj bus paleistas.


Būtent šventės išvakarėse Kaune buvo šturmuota karininkų ramovė. Politizuota minia nešė šūkius, kurių gėdytųsi ir beraščiai.


Būtent čia, Baltijos regione, teks pajusti sudėtingiausią Europos geopolitinę problemą: dėl Estijos, Latvijos ir Lietuvos, vadinamų Baltijos šalimis, saugumo.


VDR daugelis apie tai žinojo, tačiau dėl suprantamų priežasčių tylėjo.


TASS-o koresp. V. Seliviorstovas praneša:


Žemiau spausdinamas p. Ričardo Lou pareiškimas.


Lietuvos valstybės vadovas V.Adamkus teigiamai įvertino Seimo sprendimą priimti jo pateiktas įstatymų, ribojančių buvusių SSRS valstybės saugumo kadrinių darbuotojų dabartinę veiklą, pataisas, atidedančias šių įstatymų įsigaliojimą.


1934 m. birželį A. Gustaičio vadovaujama trijų minėtų lėktuvų grandis apskrido aplink Europą (11 tūkst. km), nutūpdama kai kurių valstybių sostinėse.


Naujos duomenų bazės id, Naujos duomenų bazės id

Vienas žymiausių veiksnių, nuo kurių priklauso didžiosios mūsų šalies, visų joje gyvenančių tautų, laisvė ir nepriklausomybė, yra Tarybų šalies tautų draugystė. Tai draugystei pagrindus padėjo Didžioji Spalio socialistinė revoliucija, išvadavusi visas carų Rusijos tautas ir sudariusi palankias sąlygas jų ekonominiam, politiniam ir kultūriniam išsivystymui socialistiniais pagrindais. 1917 m. lapkričio 15 d. su Lenino ir Stalino parašais išspausdintoji Rusijos tautų teisių deklaracija paskelbė visišką Rusijos tautų lygybę, suteikė joms teisę laisvai apsispręsti iki atsiskyrimo ir savarankiškos valstybės sudarymo, panaikino visas tautines pirmenybes ir teisių apribojimus, leido Rusijos teritorijoj gyvenančioms tautinėms mažumoms ir grupėms laisvai vystytis.


Atskleisti ir panaudoti vidinius rezervus gamybai išplėsti pramonėje, statyboje ir žemės ūkyje, produkcijos kokybei pagerinti, jos savikainai sumažinti ir darbo našumui didinti – yra vienas iš labai svarbių partinės-valstybinės kontrolės uždavinių.


Blogio šaknys aplink mus - paklusnumas neteisybei, prievartai, ūkiniam palaidumui. Šį paklusnumą diegė mumyse ilgametė svetimųjų valdžia, priešiška žmogaus prigimčiai ideologija. Mes privalome tai nugalėti.


Aišku, kad revanšistinių nuotaikų ir militaristinių aistrų kurstymas anaiptol nepadeda likviduoti įtempimo židinio Europoje. Pagaliau savo susitikimų ir pasikalbėjimų metu prezidentas de Golis ir kancleris Adenaueris ir nesvarstė taikaus Vokietijos problemos sureguliavimo klausimų, priešingai, jie darė viską, kad sudarytų naujų kliūčių taikiam Vokietijos problemos sureguliavimui ir galėtų dar labiau sutelkti savo pastangas aktyvesnei kovai prieš bet kuriuos pasiūlymus, kuriais siekiama taikiai sureguliuoti Vokietijos problemą. Bona ir Paryžius pasirodė esą uolūs šalininkai to, kad būtų išsaugotas atgyvenęs okupacinis režimas Vakarų Berlyne, ragino toliau naudoti Vakarų Berlyną NATO baze VDR centre.


Šie faktai turi būti didelė pamoka partiniams ir tarybiniams organams. Jie rodo, jog mes dar menkai kovojame su valstybinės drausmės, tarybinių įstatymų pažeidimais.


Vasario 26–28 d. d. Maskvoje viešėjo Vokietijos vieningosios socialistų partijos CK pirmasis sekretorius, Vokietijos Demokratinės Respublikos Valstybės tarybos pirmininkas draugas V. Ulbrichtas.


Pereitais metais gruodžio 17 d. į mūsų atstovybę Berlyne atėjo moraliai ir fiziniai išvargęs žmogus. Kai kurie atstovybės personalo jame tuojau pažino buvusį „Kario“ redaktorių ir kandidatą į buvusiuosius seimus kapitoną Majų, ypač pagarsėjusį Tauragės riaušių metu. Jis iš pradžios atstovybės sekretoriui, paskui pačiam atstovui pareiškė, kad atvykęs į čia išsklaidyti tuos sunkius apkaltinimus ir gandus, kurie buvę plačiai paskleisti visuomenėje būsią jis vadovavęs Tauragės riaušininkams ir plėšikams. Jis pareiškiąs, kad tai esanti netiesa. Sąbrūzdžio metu jis asmeniškai visai nebuvęs Tauragėje; jo vardą riaušininkai patys savavališkai panaudoję ir dėl to tik esąs jam mestas sunkus apkaltinimas, kurio jis nieku būdu negalįs prisiimti. Toliau jis pareiškė, kad jis grįžtąs dabar iš Lenkijos, kame jis buvęs Vilniuje ir Varšuvoje, veikęs kartu su Plečkaičiu, kur tas veikimas krypsta, neradęs galimu toliau jam pritarti ir nusprendęs geriau nukentėti, negu būti aiškiu savo šalies išdaviku. Čia jis ir plačiai išpasakojo apie visus savo nuotykius, pradedant kaip jis pabėgo iš Lietuvos kaip susidėjo su Plečkaičiu ir baigiant, kaip jis pabėgo iš Lenkijos ir atvyko į atstovybę.


Bet dar pavojingesnis reiškinys, tai lenkų dvarų ir kolonistų masinis deginimas. Lenkų spauda skelbia, kad iki šiolei sudeginta apie tūkstantis trobesių, javų kūgių ir tuo būdu esą padaryta apie 10 milionų nuostolių. Nors lenkai tvirtina, kod padegimus daranti irgi karo organizacija, bet ukrainiečiai sako, kad tai vietos gyventojų kerštas už atimtą žemę. Lenkų dvarininkus ir kolonistus apėmė panika. Jie bėga iš Ukrainos, parduodami už niekus žemę ir inventorių. Tokiu būdu gali nueiti niekais lenkų valdžios ilgų metų darbas.


Jeigu per referendumą dauguma jo dalyvių bus prieš priimtas pataisas, jos neįsigalios.


“Atlanto” klubas reikalauja, kad Liustracijos įstatymas pirmiausia būtų taikomas tiems, kurie rengia valstybės integravimąsi į Šiaurės Atlanto bloką.


JAV imperialistai kariauja nepaskelbtą karą prieš Pietų Vietnamo liaudį. Dabar Amerikos karinės dalys ir Ngo Din Djemo kariuomenė, vadovaujant amerikiečių generolams ir karininkams, kasdien šalies pietuose plačiai vykdo operacijas prieš patriotines jėgas. Šiose operacijose dalyvauja lėktuvai, karo laivai, naudojamos napalmo bombos, nuodingos medžiagos ir kiti ginklai, kuriuos pristato JAV. Nepaklusnius vietnamiečius imperialistai ir Ngo Din Djemo valdžios organai prievarta varo į koncentracijos stovyklas, kurie vadinami „strateginiais kaimais“.


Kalbėta, kad ponia R. Rastauskienė - energinga, įdomi, graži moteris.


Galutiniais daviniais, rinkimuos į senatą vyriausybės blokas gavo 48 mandatus, socialistai – 10, ,,Wyzwoe“ – 3, dešinioji tautinė darbo partija – 2, „Selrobas“ – 1, ūkininkų partija – 3, Galicijos sionistai – 1, kairioji tautinė darbo partija – 1, mažumų blokas – 21, endekai – 9, chadekai ir „Piastas“ – 6 ir Korfanty grupė – 1.


Šlovė tarybinėms moterims – aktyvioms komunizmo statytojoms!


Atrodo, liepos 14 d. Jelcino pasakyta frazė: “Noriu, kad 2000 metais Rusija ramiai, su nauju prezidentu pradėtų dirbti” buvo neišgirsta arba ja nebuvo patikėta.


Birželio 18 d. Jugoslavijos Federatyvinės Liaudies Respublikos Nepaprastasis ir įgaliotasis Ambasadorius TSR Sąjungoje Velko Mičiunovičius surengė priėmimą Jugoslavijos Federatyvinės Liaudies Respublikos Prezidento Josipo Broz-Tito garbei.


Deputatas B. Gajauskas aiškinosi, kodėl neperduodama į Auksčiausiąjį Teismą AT pirmininko pavaduotojo B. Kuzmicko bylą dėl bendradarbiavimo su KGB. Pasirodo, „nėra surinkta dokumentų, teismas gali atmesti”…


Seimo narys A. Račas perskaitė Bundestago parlamentinės grupės laišką, kuriame jos pirmininkas pasveikino naująjį Seimą ir pakvietė bendradarbiauti. A. Račas pasiūlė Seime įkurti Lietuvos ir Vokietijos parlamentinę grupę.


Serbai teigia, jog nuostolių nepatyrė, o albanų šaltiniai tvirtina, kad buvo nukauta mažiausiai 30 policininkų, taip pat žuvo septyni ir buvo sužeista daug albanų.


Su didžiausiu entuziazmu tai sutiko Nemcovo (38,3 proc.), Javlinskio (23,3 proc.), žinoma, Kirijenkos (25,8 proc.) ir - paradoksas! - Černomyrdino (21 proc.) rinkėjai.


Vėliau Hanojuje buvo priimti svarbūs dokumentai dėl krizės apimtos regiono šalių ekonomikos gaivinimo.


Sunku įsivaizduoti, kad su buvusiu Prezidentu būtų buvę įmanoma svarstyti liustracijos įstatymus”, - sakė R.Rastauskienė.


11. Rekomenduoti Lietuvos TSR Mokslų akademijai ir Partijos istorijos institutui prie Lietuvos KP CK surengti mokslinę sesiją, skirtą Didžiosios Spalio socialistinės revoliucijos 40-osioms metinėms.


Kas paprastai iššaukia karus? Dažnai norima ginklo būdu sustiprinti ekonominę šalies gerovę, rasti rinkų.


Tai iš tiesų precedento neturintis tarptautinės teisės interpretavimas. Šalis, savo iniciatyva nutraukusi visus juridinius ryšius su Kuba ir vienašališkai likvidavusi visus savo įsipareigojimus kitos šalies atžvilgiu, teigia galinti ir toliau naudotis jos teritorijoje ypatingomis privilegijomis, kurios be to buvo išplėštos jėga ir kurių niekada nebuvo pasirašiusi dabartinė Kubos vyriausybė.


Pasakojama, kad Vokietijos pasiuntinys, įteikęs Baltarusijos prezidentui įgaliojamuosius raštus, buvo kupinas optimizmo.


Pagaliau Taryba apsvarstys galutinius opiumo komisijos nutarimus dėl narkotikų gamybos ir prekybos suvaržymo, taip pat kvotos komisijos raportą apie opiumo prekybos kontrolę Rytų Azijoj ir nuolatinės centralinės opiumo komisijos raportą. Taip pat turės būti apsvarstytas statuto projektas tarptautinei pabėgėlių įstaigai, kurią įsteigti buvo nutarta 11-me Tautų Sąjungos plenume.


Ką šioms idėjoms gali priešpastatyti mūsų klasiniai prieša!? Nacionalinius kivirčus ir neapykantą, vienos rasės siundymą prieš kitą, silpnųjų engimą, kolonijų plėšimą. Ir tai savaime suprantama. Toks yra tikrasis kapitalizmo veidas. Štai kodėl jie stengiasi apšmeižti mūsų santvarką, apjuodinti naujus, tikrai broliškus santykius, kurie užsimezgė tarp socialistinės stovyklos tautų.


Mokytojų Seminarija iki jos uždarymo dienos pasiliko beteisė. Teisių seminarijai nepripažindavo neva dėl to, būk per žemai stovįs mokslas. Į seminarijos išleidžiamuosius egzaminus lenkų valdžia nė komisijos neskirdavo. Tik pernai pirmą kart per egzaminus seminarijoj dalyvavo lenkų komisija. Iš 11 laikiusiųjų egzaminus išlaikė 10 mokinių. Šis faktas rodo, kad seminarija stovėjo tinkamoj aukštumoj. Uždarydami seminariją lenkai pasakė, kad uždaroma už priešvalstybinį veikimą, bet už kokį priešvalstybinį veikimą nenurodė.


Nuosaikieji krikščionys neturi griežtos organizacijos ar fiksuotos narystės. Vadovaujamasi Antrojo Vatikano susirinkimo nutarimu, kuris skelbia, jog bažnyčia nėra susijusi su kokiu nors politiniu judėjimu ar socialine doktrina. Krikščionys turi teisę jungtis su nekrikščioniškomis politinėmis organizacijomis, bet privalo visur ir visada išlikti krikščionys, neišduoti savo principų.