transplantãcija
(lot. transplantare – „persodinti“). 1. Vieno augalo dalies perkėlimas – persodinimas į kitą augalą. 2. Audinių ar organų perkėlimas į kitą vietą tame pačiame organizme. BotŽ452
(lot. trans... – priešdėlis, reiškiantis kurios nors dalies perkėlimą į kitą vietą + plantatis – „augalų sodinimas“). Audinių, organo ar organų sistemos perkėlimas į kitą to paties organizmo vietą, į kitą tos pačios arba kitos rūšies organizmą. <...>. MedEII361
Chirurginė operacija, kuria iš donoro recipientui perkeliami audiniai (pvz., kaulų čiulpai) arba organai (pvz., širdis, inkstas). XXŽ476
persodinimas žr. transplantacija BotŽ321; MedEII141; XXŽ355
transplantacija BotŽ452
transplantacija, persodinimas MedEII361; XXŽ476
lot. transplantatio BotŽ452
rus. трансплантация BotŽ452


transsubstanciãcija
(lot. transsubstantiatio – „substancijos pakeitimas“). Svarbiausioji Mišių dalis, kurios metu, pasak krikščionybės dogmatikos, duona ir vynas virsta Jėzaus Kristaus kūnu ir krauju. ReligŽ384
transsubstanciacija, perkeitimas, konsekracija ReligŽ384


transitivity, переходность, транзитивность

tranzityvùmas
Veiksmažodžių sintaksinė-semantinė ypatybė, kurios esmę sudaro tai, kad veiksmažodis gali reikšti tiesiogiai į galininku be prielinksnio reiškiamą objektą nukreiptą veiksmą (objektas gali būti išreikštas ir galininką atitinkančiu neiginio bei neapibrėžto kiekio kilmininku): Kai Šmukštaras atidarė duris, visi suvirto vidun ir nustebo (A. Vienuolis); Nei vilkas vilko, nei meška meškos nepjauna (M. Daukša). Tranzityvumas būdingas visoms veiksmažodžio formoms (ir asmenuojamosioms, ir neasmenuojamosioms). Tranzityvumui priešinga veiksmažodžių sintaksinė-semantinė ypatybė yra intranzityvumas. <...>. KalbŽ216–217
galininkiškumas žr. tranzityvumas KalbŽ68
tranzityvumas, galininkiškumas KalbŽ216
angl. transitivity KalbŽ216
rus. переходность, транзитивность KalbŽ216


egzoftálmas
(gr. exo – „išorėje“ + ophthalmos – „akis“). Akies obuolio pasislinkimas į priekį. <...>. MedEI369
(lot. exophthalmus). Akies obuolio poslinkis į priekį už akiduobės angos plokštumos ribų. <…>. LTEIV567
egzoftalmas žr. išverstakumas MedEI216
išverstakumas, egzoftalmas LTEIV567; MedEI369


trãpas
(ol. trap). Laivo, orlaivio laiptai arba kopėčios įlipti, išlipti, laive pereiti iš vienų patalpų į kitas. <...>. TechEIV823
trapas, laipteliai TechEIV823


alignment laying, routing, Absteckung, Trassenabsteckung, Trassierung, разбивка трассы, трассирование

trasãvimas
Išilginės tiesinio ašies ir aukščio ženklinimas pagal iš anksto sudarytą geodezinį atraminį tinklą. GeležinkelŽ294
trasavimas žr. trasos žymėjimas GeležinkelŽ293
trasos žymėjimas, trasavimas GeležinkelŽ293
angl. alignment laying, routing GeležinkelŽ293
vok. Absteckung, Trassenabsteckung, Trassierung GeležinkelŽ293
rus. разбивка трассы, трассирование GeležinkelŽ293


traversà
(pranc. traverse – „skersinė“). TechEI826. Skersinė sija. Kėlimo mechanizmų skersinis vadinamas sijine arba strypine pakaba, naudojama ilgiems, didelių matmenų kroviniams kelti. <...>. TechEIV450–451
(pranc. traverse). Skersinė sija. Judamą traversą turi metalo pjovimo staklės (prie jos tvirtinami suportai), presai, nejudamą – automobilio rėmas, elektros perdavimo linijų atramos. <...>. LTEXI386
skersinė, traversa StatŽ118
skersinis, traversa StatŽ190; TechEIV450
traversa žr. skersinis TechEIV826
traversa, traverza, skersinė LTEXI386
angl. cross arm StatŽ118; cross-member StatŽ190


treadmill, Schnellbahn, бегущая дорога, тредбан, тредмилле

tredbãnas
Treniruoklis bėgimo arba ėjimo pratimams daryti stacionariomis sąlygomis, testuoti. Bėgtakį sudaro guminė arba plastiko juosta, užtempta ant 2 velenų, kurių vieną suka elektros variklis. Juostos judėjimo, vadinasi, ir bėgimo greitis yra 0,5–11 m/sek. SportŽ166; SportŽ271
bėgtakis SportŽ166; SportŽ271
tredbanas ntk. bėgtakis SportŽ1604; SportŽ2660
angl. treadmill SportŽ166; SportŽ271
vok. Schnellbahn SportŽ166; SportŽ271
rus. бегущая дорога, тредбан, тредмилле SportŽ166; SportŽ271


Trematoda, Digenea, дигенетические сосольщики, дигенеи

trematòdai
(gr. trematōdēs – „turintis angą“). ZoolŽ165. (gr. di(s) – „dukart“ + genea – „gimimas, vystymasis“). Viena iš plokščiųjų kirmėlių (tipas Plathelminthes) klasių. <...>. ZoolŽ45
digenetinės siurbikės ZoolŽ45
trematodai žr. digenetinės siurbikės ZoolŽ165
lot. Trematoda ZoolŽ165; Digenea ZoolŽ45
rus. дигенетические сосольщики, дигенеи ZoolŽ45


trèmoras
(lot. tremor – „drebėjimas“). Nevalingas ritmiškas kai kurių kūno dalių arba viso kūno drebėjimas. <...>. MedEI204
Nevalingas ritmiškas kai kurių kūno dalių arba viso kūno drebėjimas. Būna ir sveikam žmogui sušalus, susijaudinus, išsigandus, pavargus. Drebulio priežastis – centrinės nervų sistemos ligos (parkinsonizmas, encefalitas, išsėtinė sklerozė), tirotoksikozė, abstinencijos sindromas, apsinuodijimas, kūno t-ros kilimas, vegetacinė krizė, isterijos priepuolis. <...>. VLEV134
drebulys, tremoras MedEI204; VLEV134
tremoras žr. drebulys MedEII363


trioecia, трёхдомность, триэция

triècija
(gr. tri... – „tri...“, oikos – „namas“). Reiškinys, kai tos pat rūšies vieni augalai turi tik kuokelinius žiedus, kiti – tik piestelinius ir treti – dvilyčius žiedus. BotŽ454
triecija žr. trinamiškumas BotŽ454
trinamiškumas BotŽ454
lot. trioecia BotŽ454
rus. трёхдомность, триэция BotŽ454


triftongai, triftongas, tribalsiai, tribalsis, trigarsiai, trigarsis

triphthong, трифтонг, троегласный, Dvibalsių ir, junginys, esantis viename skiemenyje. <...>.

triftòngas
Glaudus trijų balsių junginys, susidarantis viename skiemenyje. <...>. KalbŽ217
(Tri... + gr. phthongos – „garsas“). LTEXI396. Glaudūs trijų balsių junginiai viename skiemenyje. <…>. LTEXI394
tribalsiai, triftongai LTEXI394
tribalsis, triftongas KalbŽ217
triftongai žr. tribalsiai LTEXI396
triftongas žr. tribalsis KalbŽ217
angl. triphthong KalbŽ217
rus. трифтонг, троегласный KalbŽ217
Dvibalsių ir l, m, n, r junginys, esantis viename skiemenyje. <...>. KalbŽ217
(Tri... + gr. phthongos – „garsas“). LTEXI396. Dvibalsių ir sonantų l, m, n, r junginiai viename skiemenyje. <...>. LTEXI396
triftongai žr. trigarsiai LTEXI396
triftongas žr. trigarsis KalbŽ217
trigarsiai, triftongai LTEXI396
trigarsis, triftongas KalbŽ217
angl. triphthong KalbŽ217
rus. трифтонг KalbŽ217


trigà
Vežimas, traukiamas trijų arklių. ArchIŽ524
trikinkis vežimas, triga ArchIŽ524
angl. triga ArchIŽ523


trikli`nijus
Senovės romėnų name kambarys su žemu stalu, iš trijų pusių apstatytu kušetėmis. ArchIŽ523
triklinijus, valgomasis ArchIŽ523
angl. triclinium ArchIŽ523


knitting, tricotage, Wirkerei, Strickerei, вязание, Mezgimo mašinomis ar rankomis numegzti mezginiai; gali būti išleidžiami tam tikro ilgio gabalais arba vienetais., knitted goods, tricot, Maschenwaren, Trikotagen, трикотаж

trikotãžas
Mezginio sudarymas iš siūlų, išlankstant juos kilpomis, kurios susipina viena su kita išilgine ir skersine kryptimi. Gali būti mezgama rankomis (vąšeliu arba virbalais) arba mašinomis. TekstilŽ2212
mezgimas TekstilŽ2212
trikotažas žr. mezgimas TekstilŽ2393
angl. knitting TekstilŽ2212
pranc. tricotage TekstilŽ2212
vok. Wirkerei, Strickerei TekstilŽ2212
rus. вязание TekstilŽ2212
Mezgimo mašinomis ar rankomis numegzti mezginiai; gali būti išleidžiami tam tikro ilgio gabalais arba vienetais. TekstilŽ2204
megztiniai gaminiai TekstilŽ2204
trikotažas žr. megztiniai gaminiai TekstilŽ2393
angl. knitted goods TekstilŽ2204
pranc. tricot TekstilŽ2204
vok. Maschenwaren, Trikotagen TekstilŽ2204
rus. трикотаж TekstilŽ2204


trikvètras
(lot. triquetrum – „trikampis“). Rakurso rūšis, kai vaizduojama ne visa, o trys ketvirčiai figūros ar objekto, šiek tiek nusigręžusio nuo žiūrovo. ArchŽ151
trikvetras, trys ketvirčiai ArchŽ151
angl. triquetra, triquetre ArchŽ151


trinitrophenol, picrinic acid, carbazotic acid, melinite; trinitrophenol, тринитрофенол, пикриновая кислота

trinitrofenòlis
Brizantinė sprogioji medžiaga. Šviesiai geltoni kristalai, lydymosi temperatūra 122,5°C, sprogimo energija 4,4 MJ/kg, sprogimo greitis 7100 m/s. Jungiasi su metalais (išskyrus alavą) bei jų oksidais ir sudaro labai jautrius junginius – pikratus. 20 a. pr. buvo užtaisomi šaudmenys. KarŽ194; dar žr. KareŽ436
pikrino rūgštis, trinitrofenolis KareŽ436; KarŽ194
trinitrofenolis žr. pikrino rūgštis KareŽ637; KarŽ302
angl. trinitrophenol KarŽ395; picrinic acid KarŽ372; carbazotic acid, melinite; trinitrophenol KareŽ436
rus. тринитрофенол KarŽ395; пикриновая кислота KarŽ372; пикриновая кислота, тринитрофенол KareŽ436


Physopoda, Thysanoptera, трипсы, пузыреногие

tri`psai
(gr. physa – „pūslė“ + pūs, podos –„koja“). ZoolŽ139
(gr. thysanos – „kutas“ + pteron – „sparnas“). Dalinės metamorfozės vabzdžių (pogrupis Hemimetabola) būrys. <...>. ZoolŽ165
pūsliakojai žr. tripsai ZoolŽ139
tripsai ZoolŽ165
lot. Physopoda ZoolŽ139; Thysanoptera ZoolŽ165
rus. трипсы, пузыреногие ZoolŽ165


fáuna
(Pagal romėnų miškų ir laukų deivės, kaimenių globėjos Faunos vardą), istoriškai susiformavusi kurios nors vietovės, šalies arba geologinio periodo gyvūnų rūšių visuma. <...>. GeogrŽ50
fauna, gyvūnija GeogrŽ50; GeolŽ158
gyvūnija GeogrŽ65
rus. фауна GeolŽ158


tri`vijus
Senovės romėnų trijų gatvių ar kelių susikirtimo vieta. ArchIŽ525
trivijus, trišalė sankryža ArchIŽ525
angl. trivium ArchIŽ525


trofė̃jus
Paminklas, pastatytas karo pergalės vietoje, o karo laivyno pergalės atveju – artimiausiame sausumos taške nuo įvykio vietos. ArchIŽ525
pergalės paminklas, trofėjus ArchIŽ525
angl. tropaeum ArchIŽ52


trophophyllum, вегетативный лист, трофофил

trofofi`las
(gr. trophē – „maistas, mityba“, phyllon – „lapas“). Anglies asimiliacijai, orinei mitybai skirtas lapas. BotŽ454
neveislus lapūnas žr. trofofilas, tikralapis BotŽ255
tikralapis žr. trofofilas BotŽ448
trofofilas, tikralapis BotŽ454
lot. trophophyllum BotŽ454
rus. вегетативный лист, трофофил BotŽ454


hurricane, water-spout, ураганный ветер, тромб, смерч

tròmbas
Sūkuringas, nepaprastai smarkus vėjas, uraganas. KrantŽ161
(it. tromba – „vamzdis“). Labai smarkus viesulinis vėjas (50–100 m/sek), kuris, skriedamas virš jūros paviršiaus, sudaro iš vandens piltuvo formos stulpus, judančius didžiuliu greičiu. Trombas nuskrieja iki 500 km, yra labai pavojingas. Trombu vadina ir tornadą. JūrŽ392
Sūkurinis oro judėjimas virš jūros, pasitaikantis daugiausia tropikuose, rečiau vidutinėse platumose. Viesulo aukštis siekia 100–1000 m, skersmuo nuo kelių metrų iki kelių šimtų metrų, sukamojo judėjimo greitis siekia 100 m/sek. <...>. JūrŽ421
trombas žr. viesulas KrantŽ158
trombas, viesulas GeolŽ154; JūrŽ392
viesulas KrantŽ161
viesulas, trombas JūrŽ421
angl. hurricane KrantŽ161; water-spout JūrŽ421
rus. ураганный ветер KrantŽ161; тромб JūrŽ392; GeolŽ154; смерч JūrŽ421


thrombocytus, тромбоциты, кровяные пластинки

tromboci`tai
(gr. thrombos – „krešulys“ + kytos – „indas, ląstelė“). Labai smulkūs kūneliai žmogaus ir daugelio stuburinių kraujyje. <...>. ZoolŽ166
trombocitai, kraujo plokštelės ZoolŽ166
trombocitas, kraujo plokštelė VetŽ113
lot. thrombocytus VetŽ113
rus. тромбоциты, кровяные пластинки ZoolŽ166


tròpikai
(gr. tropikos (kyklos) – „posūkio (apskritimas)“). LTEXI413. 23°27? šiaurės ir pietų geografinių platumų lygiagretės. Šiaurės pusrutulio atogrąža vadinama Vėžio atogrąža, o Pietų pusrutulio – Ožiaragio atogrąža. <...>. GeogrŽ20; LTEI423
Žemės rutulio šiaurės ar pietų platumos, kuriose Saulė pasiekia zenitą kartą per metus atogrįžų dieną: š. atogrąžoje – vasaros saulėgrįžos (06 21/22) dieną, p. atogrąžoje – žiemos saulėgrįžos (12 21/22) dieną. <...>. VLEII155
(gr. tropikos (kyklos) – „posūkio“). 1. Dvi geografinės lygiagretės, kurių geografinė platuma lygi ± 23°27?. 2. Atogrąžų juostos – Šiaurės ir Pietų pusrutulių geografinės juostos, esančios ties atogrąžų (tropikų) lygiagretėmis. 3. Du su dangaus pusiauju lygiagretūs deklinacijos apskritimai, kurių deklinacija lygi 23°27?. JūrŽ392
(gr. tropikos). 1. Įsivaizduojami lygiagrečiai lankai ant Žemės rutulio paviršiaus, esantys už 23°27? nuo pusiaujo šiaurės ir pietų platumose. Šiaurės pusrutulyje yra Šiaurės arba Vėžio atogrąža, o Pietų pusrutulyje yra Pietų arba Ožiaragio atogrąža. 2. Šalys, esančios tarp atogrąžų, kuriose labai karštas klimatas. JūrŽ20
atogrąžos, tropikai GeogrŽ20; LTEI423; VLEII155
tropikai žr. atogrąžos LTEXI413
tropikai, atogrąžos JūrŽ392
tropikas, atogrąža JūrŽ20
angl. tropies JūrŽ20
rus. тропики JūrŽ20,392


tròsas
(ol. tros). Jūrinis bendras visų lynų (storesnių negu 25 mm perimetro) pavadinimas. Lynai būna augalinio, sintetinio pluošto ir iš plieninės vielos. <...>. JūrŽ225
Jūrinėje praktikoje – storas kabelinio vijimo nuo 150 iki 450 mm perimetro lynas, vartojamas buksyrams ir švartovams. JūrŽ225
(ol. tros). Stora kanapinė, plieninė arba dirbtinio pluošto virvė (lynas). JūrŽ393
lynas, trosas GeolŽ58; JūrŽ225; PolŽ133
trosas JūrŽ393
angl. rope JūrŽ225,393; cable JūrŽ225
rus. трос JūrŽ225,393; канат GeolŽ58; JūrŽ225; PolŽ133


tùmulas
Supilta žemės ar sukrauta akmenų kalva virš kapo patalpos ar paprasto kapo. ArchIŽ529
pilkapis, tumulas ArchIŽ529
angl. tumulus ArchIŽ529


Tunicata, оболочники

tunikãtai
(lot. tunicatus – „apgaubtas apvalkalėliu“). LTEXI460. Chordinių tipo gyvūnų potipis. 3 klasės: apendikuliarijos, ascidijos, salpos. <...>. LTEIV17; VLEVI453
gaubtagyviai, tunikatai LTEIV17; VLEVI453
tunikatai, apgaubiniai GeolŽ89
tunikatai žr. gaubtagyviai LTEXI460
lot. Tunicata GeolŽ89; LTEIV17; VLEVI453
rus. оболочники GeolŽ89


turbellarians, Strudelwürmer, ресничные черви

turbeliãrijos
Plokščiųjų kirmėlių tipo bestuburių gyvūnų klasė. Gyvena jūrose, gėluose vandenyse, drėgnuose miškuose. Dauguma plėšrios, kai kurios parazitai. EkolŽ56
blakstienotosios kirmėlės, turbeliarijos EkolŽ56
turbeliarijos žr. blakstienotosios kirmėlės EkolŽ313
angl. turbellarians EkolŽ56
vok. Strudelwürmer EkolŽ56
rus. ресничные черви EkolŽ56


turbulence, вихристость, турбулентность

turbulentingùmas
Vandens arba oro ratavimas sūkurių pagalba (= susidarius sūkuriams). KrantŽ157
sūkuringumas KrantŽ157
turbulentingumas žr. sūkuringumas KrantŽ158
angl. turbulence KrantŽ157
rus. вихристость, турбулентность KrantŽ157


tùrgoras
(lot. turgere – „išsipūsti, išpampti“). Spaudimas į ląstelės sienelę, pareinantis nuo sulčių osmosinio slėgimo ląstelėje ir dalinai (=iš dalies) nuo protoplazmos išbrinkimo. BotŽ455
sienelės įtempimas žr. turgoras BotŽ376
turgoras BotŽ455
rus. тургор BotŽ455


innovatio, turio, листовой побег, вегетативный побег, ростовый побег, турион

turijònas
(lot. turio – „ūglis“). BotŽ455. 1. Metūglis, duodantis tik lapus, pvz., aviečių (Rubus) gentyje. 2. Vegetatyvinis ūglis, išaugęs iš požeminių augalo dalių. 3. Vandeninių augalų žiemojantis pumpuras. BotŽ246–247
lapaūglis BotŽ246
turijonas žr. lapaūglis BotŽ455
lot. innovatio, turio BotŽ246–247
rus. листовой побег, вегетативный побег, ростовый побег, турион BotŽ246–247


turnepsai, pašarinės ropės, ropė, ropė (pašarinė)

turnèpsas
Dvimetis bastutinių (Brassicaceae), seniau kryžmažiedžių (Cruciferae), šeimos augalas. SelekŽ173
Šakniavaisiai, kurių šaknys ir lapai naudojami pašarui. GyvŽ115
(angl. turnips). Dvimečiai pašariniai augalai. Turnepsas (Brassica rapa var. rapifera) priklauso bastutinių šeimai. <...>. ŽŪEIII565
pašarinės ropės žr. turnepsai ŽŪEII693
ropė SelekŽ173
ropės (pašarinės), turnepsai GyvŽ115
turnepsai, pašarinės ropės ŽŪEIII565
turnepsas ntk. ropė SelekŽ209
turnepsas žr. ropė (pašarinė) GyvŽ135
angl. turnip SelekŽ173; turnips GyvŽ195
rus. репа, турнепс SelekŽ173; турнепс GyvŽ195


hit, Stoß, Stich, Treffer, укол, Imties momentas – imtynininkas paliečia kilimą iš karto abiem mentėmis (jei tokioje padėtyje išbūna daugiau kaip 2 sek. – jam įskaitomas pralaimėjimas)., dar, fall, Schultern, Schulterfall, туше

tušė̃
Fechtavimosi technikos veiksmas – tikslus ir aiškus fechtuotojo kūno palietimas kurio nors fechtavimosi ginklo geležtės smaigaliu. Taisyklingai atliktas dūris yra tikras – įskaitomas. Techniškai netaisyklingas arba atliktas į neleidžiamą kūno dalį dūris neįskaitomas. SportŽ1110; SportŽ2117
dūris SportŽ1110; SportŽ2117
tušė ntk. dūris SportŽ1614; SportŽ2670
angl. hit SportŽ1110; SportŽ2117
vok. Stoß, Stich, Treffer SportŽ1110; SportŽ2117
rus. укол SportŽ1110; SportŽ2117
Imties momentas – imtynininkas paliečia kilimą iš karto abiem mentėmis (jei tokioje padėtyje išbūna daugiau kaip 2 sek. – jam įskaitomas pralaimėjimas). SportŽ1304; dar žr. SportŽ2329
lietimas mentėmis SportŽ1304; SportŽ2329
tušė ntk. lietimas mentėmis SportŽ1614; SportŽ2670
angl. fall SportŽ1304; SportŽ2329
vok. Treffer, Schultern, Schulterfall SportŽ1304; SportŽ2329
rus. туше SportŽ1304; SportŽ2329


tween-deck, междупалубное пространство, твиндек

tvi`ndekas
Laivo vidinės patalpos, esančios žemiau viršutinio denio tarp dviejų gretimų denių; tarpdeninei erdvei, vadinamai tvindeku, priklauso tik patalpos, esančios virš triumų ir skirtos kroviniams pervežti. JūrŽ375
Tarpdeninės patalpos laivuose, kurie turi kelis denius, skirtos kroviniams arba keleiviams ir įgulai. JūrŽ394
tarpdeninė erdvė, tvindekas JūrŽ375
tvindekas, tarpdenis JūrŽ394
angl. tween-deck JūrŽ375,394
rus. междупалубное пространство JūrŽ375; твиндек JūrŽ394


ubikvi`stas
(lot. ubique – „kur bebūtų, visur“). BotŽ456. Ekologine prasme visur arba beveik visur sugebantis augti augalas. BotŽ483
ubikvistas žr. visuraugis BotŽ456
ubikvistinis augalas žr. visuraugis BotŽ63
visuraugis, ubikvistas BotŽ483
lot. ubiquistus BotŽ483


ephemeral, short-lived, Ephemer, kurzlebig, эфемерный, однодневный, короткоживущий

efemèrai
Trumpos vegetacijos (1,5–2,5 mėn.) augalai, daugiausia augantys smėlynuose, stepėse, dykumose. EkolŽ312
efemarai žr. trumaamžiai augalai EkolŽ82
trumpaamžiai augalai, efemerai EkolŽ312
angl. ephemeral, short-lived EkolŽ312
vok. Ephemer, kurzlebig EkolŽ312
rus. эфемерный, однодневный, короткоживущий EkolŽ312


ùmliautas
Germanų kalboms būdinga regresyviosios balsių asimiliacijos rūšis, kurią sudaro šaknies balsio pakitimas (pavyzdžiui, vokiečių kalboje ä : a, ö : o, ü : u) dėl paskui esančio skiemens garsų įtakos (Gast „svečias“ : Gäste „svečiai“, Wolf „vilkas“ : Wölfe „vilkai“, Schule „mokykla“ : Schüler „mokinys“). KalbŽ220
perbalsa žr. umliautas KalbŽ148
perkaita žr. umliautas KalbŽ148
umliautas, perkaita, perbalsa KalbŽ220
angl. mutation, umlaut KalbŽ220
rus. умлаут KalbŽ220


unciãlas
(lot. uncialis – „sudarąs vieną dvyliktąją“). Lotynų majuskulos atmaina. Atsirado III a. pab. Uncialo motyvai buvo vartojami renesanso šrifto meistrų, perkuriami ir šiuol. grafikų. DailŽ434
uncialas, uncialinis raštas DailŽ434


unifikãcija
Paprastai kalbama apie kalbos normų unifikaciją, t. y. vienodinimą ar suvienodinimą. Ypač tai būdinga vadinamajai dalykinei kalbai, pavyzdžiui, terminų vienodinimas yra svarbi terminijos tvarkybos sudėtinė dalis. KalbŽ220
unifikacija, vienodinimas KalbŽ220
vienodinimas žr. unifikacija KalbŽ233
angl. unification, standartization KalbŽ220
rus. унификация KalbŽ220


uranites, uramnica, ураниты, урановые склюдки

urani`tai
Urano turintys vandeningieji Cu, Ca ir Mg, Fe, Mn, Ba, Pb, K fosfatai, arsenatai ir vanadatai. ChŽ1358; dar žr. ChŽ2408
uranitai, urano žėručiai ChŽ1358; ChŽ2408
urano žėručiai žr. uranitai ChŽ1358; ChŽ2408
angl. uranites, uramnica ChŽ1358; ChŽ2408
rus. ураниты, урановые склюдки ChŽ1358; ChŽ2408


uretrà
(lot. urethra). Latakas, jungiantis šlapimo pūslę su išore. <...>. MedEII334
šlaplė, uretra MedEII334
uretra žr. šlaplė MedEII383


utrakvi`stai
Nuosaiki husitų atšaka. Reikalavo nuosaikių socialinių ir politinių reformų, atimti iš Bažnyčios pasaulietinę valdžią, turtus. ReligŽ389
kalikstinai žr. utrakvistai ReligŽ175
utrakvistai, kalikstinai, taurininkai ReligŽ389


vachtà
Periodiškas dalies laivo įgulos budėjimas plaukiant. Pamaina paprastai trunka po 4 val. 2 kartus per parą. BurŽ54
pamaina BurŽ54
vachta žr. pamaina BurŽ80
angl. watch BurŽ54
rus. вахта BurŽ54


vagina, влагалище

vaginà
Gyvulio patelės lytinis neporinis organas, prasidedantis nuo makšties prieangio ir užsibaigiantis gimdos kakleliu. GyvŽ81
makštis, vagina GyvŽ81
vagina žr. makštis GyvŽ137
angl. vagina GyvŽ181
rus. влагалище GyvŽ181


vakcinacija, imunoprofilaktika, aktyvioji imunizacija, skiepijimas

vakcinãcija
(lot. vaccinus < vacca – „karvė“). MedEII410. Būdas, padedantis sukelti žmogui dirbtinį aktyvų imunitetą kai kurioms infekcinėms ligoms. <...>. MedEII274
skiepijimas, vakcinacija, imunoprofilaktika, aktyvioji imunizacija MedEII274
vakcinacija žr. skiepijimas MedEII410


vakci`nos
(lot. vaccina – „karvinė“). Biol. preparatai, naudojami aktyviai žmogaus ir gyvulių imunizacijai, norint apsaugoti bei gydyti juos nuo infekcinių ligų. <...>. LTEXII20
vakcinos, skiepai LTEXII20
vakcina, skiepai PrekŽ49
rus. вакцина PrekŽ49


vakuõlė
(lot. vacuus – „tuščias“). Citoplazmos tuštuma, užpildyta ląstelės sultimis. BotŽ472
vakuolė, tuštymė BotŽ472
tuštymė žr. vakuolė BotŽ456
lot. vacuola BotŽ472
rus. вакуоль BotŽ472


fingerpri`ntingas
Pirminės baltymų arba nukleorūgščių struktūros analizės metodas. SelekŽ72
fingerprintingas ntk. atspaudavimas SelekŽ72
angl. fingerpronting SelekŽ31
rus. фингерпринтинг SelekŽ31


valency, валентность

valentingùmas
Kalbos vienetų galėjimas jungtis su kitais tokiais pat vienetais. Pavyzdžiui, veiksmažodžiai dažniausiai prisijungia daiktavardžius (skaityti knygas) ir prieveiksmius (skaityti garsiai). Žodžių junglumas priklauso nuo jų semantikos. Pagal prijungiamų žodžių skaičių ir formą žodžiai skirstomi į tam tikras junglumo klases. <...>. KalbŽ93
junglumas, valentingumas KalbŽ93
valentingumas žr. junglumas KalbŽ223
angl. valency KalbŽ93
rus. валентность KalbŽ93


valetudinãrijus
Senovės Romos ligoninė. ArchIŽ537
romėniškoji ligoninė, valetudinarijus ArchIŽ537
angl. valetudinarium ArchIŽ537


validùmas
1. Vertinimo laipsnis, kuriuo nustatoma, kiek matuojami daiktai ar reiškiniai atitinka tikrovę; pvz., mokinių pažangumas matuojamas dešimties balų sistema. Visada kyla klausimas, ar pažymys atspindi tikrąjį pažangumą – atitinka tikrovę, ar mokytojas tikrai vertina tik pažangumą, o ne kokią kitą savybę (darbštumą, simpatingumą, nesimpatingumą, mokinio jausmus, intelektą ir pan.). Šį klausimą bando spręsti diagnostikos tinkamumo teorija, kuri apima mokslinius, praktinius, matematinius šios problemos aspektus. Jei vertinimas atitinka tikrovę, jis laikomas tinkamu, pagrįstu, galiojančiu vertinimu. 2. Vertinamojo objekto ir jam keliamų reikalavimų atitikimas, pvz., vidurinės mokyklos absolventų tinkamumas matematikos studijoms. Profesinį tinkamumą nustato diagnostinių procedūrų kompleksas. 3. Diagnostinės metodikos galia atskleisti tikrovišką vertinamo objekto vaizdą. EdukŽ306; dar žr. PedŽ242
tinkamumas EdukŽ306; PedŽ242
validumas žr. tinkamumas EdukŽ323; PedŽ254
angl. validity EdukŽ323; PedŽ242
vok. Gültigkeit EdukŽ306
rus. действенность EdukŽ306; PedŽ242


vančèsas
Tašas, turintis du, tris arba keturis apipjautus šonus, skirtas drožtinio lukšto gamybai. MedienŽ112
drožiamasis tašas MedienŽ112
vančesas ntk. drožiamasis tašas MedienŽ117
angl. wainscot MedienŽ112
vok. Breitholz, Wagenschoß MedienŽ112
rus. ванчес MedienŽ112


vantùzas
Vožtuvas orui iš vamzdynų automatiškai išleisti arba įleisti. <...>. TechEIII468
orlaidis, vantuzas TechEIII468


egoi`zmas
Individo vertybinė orientacija, kuriai būdinga savo asmeninių interesų ir poreikių vyravimas, kitų žmonių ir socialinių grupių interesų nepaisymas. <...>. PsichŽ65
(pranc. égoïsme < lot. ego – „aš“). Žmogaus vertybinių orientacijų sistema, kuriai būdinga savų interesų ir poreikių vyravimas, kitų žmonių arba social. grupių interesų nepaisymas; altruizmo priešybė. <...>. VLEV347–348
egoizmas, savanaudiškumas PsichŽ65; VLEV347–348
angl. egoism, self-regard PsichŽ65
rus. згоизм PsichŽ65


variation, вариация, variatio, видоизменение

variãcija
Šiuo terminu paprastai žymimos variantams neprilygstančios kalbos vienetų atmainos, pavyzdžiui, žodžių daryboje priesagos variacija laikomas tos pačios priesagos kitas pavidalas, aptinkamas to paties žodžio skirtingose formose: atei-t-is ir atei-č-iai (-t?- / -č?-), arba turinčiuose skirtingą galūnę su ta pačia priesaga išvestuose žodžiuose: darb-inink-as (Š. darb-inink-e) ir darb-inink-ė (-inink-/-inink?-). KalbŽ225
atmaina žr. variacija KalbŽ29
variacija, atmaina KalbŽ225
angl. variation KalbŽ225
rus. вариация KalbŽ225
(lot. variare – „įvairuoti“). Pakitimas, nukrypimas nuo pagrindinio tipo, naujų požymių ir savybių atsiradimas. BotŽ473
įvairavimas žr. variacija BotŽ189
variacija, įvairavimas BotŽ473
lot. variatio BotŽ473
rus. вариация, видоизменение BotŽ473


variántas
To paties kalbos vieneto skirtybė. Variantai paprastai turi tą pačią funkciją ir skiriasi tik išraiška, dėl to neretai sakoma, kad tai yra skirtingos to paties atskiro kalbos vieneto realizacijos. Variantai būdingi visiems kalbos lygmenims, dėl to skiriami fonemų, morfemų, žodžių, jų formų, žodžių junginių, sakinių ir kt. variantai. <...>. KalbŽ225
skirtybė žr. variantas KalbŽ187
variantas, skirtybė KalbŽ225
angl. variant KalbŽ225
rus. вариант KalbŽ225


sistemos variantiškumas, variantiškumas, laisvės laipsnių skaičius

number of degrees of freedom, system variance, variance, degrees of freedom, число степеней свободы, вариантность

variantiškùmas
Skaičius parametrų, kuriuos galima keisti tam tikrose ribose, kai fazių skaičius nesikeičia. ChŽ1212; ChŽ2239
laisvės laipsnių skaičius, sistemos variantiškumas, variantiškumas ChŽ1212; ChŽ2239
sistemos variantiškumas žr. laisvės laipsnių skaičius ChŽ1313; ChŽ2356
variantiškumas žr. laisvės laipsnių skaičius ChŽ1363; ChŽ2413
angl. number of degrees of freedom, system variance, variance ChŽ1212; number of degrees of freedom, degrees of freedom, system variance, variance ChŽ2239
rus. число степеней свободы, вариантность ChŽ1212; ChŽ2239


varietas, разновидность

varietètas
(lot. varietas – „margumas, įvairumas“). Žemesnis už porūšį taksonas, apimantis tuos rūšies individus, kurie skiriasi nuo tipinių antraeiliais požymiais ir yra surišti su pastaraisiais eile tarpininių formų (=susiję su pastaraisiais tarpininėmis formomis); sodininkystėje – kurios nors veislės nukrypėlis su skirtingais morfologiniais požymiais ir biologinėmis savybėmis, pvz., antaninio atmainos yra Antaninis akmeninis, Pusantravaisis antaninis. BotŽ473
atmaina žr. varietetas BotŽ44
varietetas, atmaina BotŽ473
lot. varietas BotŽ473
rus. разновидность BotŽ473


dublikãtas
1. Originalą atitinkantis antrasis dokumento egzempliorius; kopija. 2. Duomenų bazės įrašas, turintis tą pačią pradinę rakto reikšmę kaip ir kitas įrašas. KompŽ56
antrininkas žr. dublikatas KompŽ22
dublikatas, antrininkas KompŽ56
angl. duplicate KompŽ22,56
rus. дубликат KompŽ22,56


dùstas
Miltelių pavidalo cheminės medžiagos, vartojamos augalų dulkinimui prieš ligų sukėlėjus arba kenkėjus. BotŽ121
dulkalai, dustas BotŽ121
dustas žr. dulkalai BotŽ122
rus. дуст BotŽ121


dziudò
(jap. dziu – „minkštumas; švelnumas“ + do – „būdas“). Tautinės japonų imtynės, virtusios sporto šaka. Imamasi ant kilimo (tatamio); jo dydis nuo 6 x 6 iki 10 x 10 m. Imtynės trunka 3–20 min. Laimi sportininkas, techniškai parbloškęs varžovą ant nugaros, išlaikęs jį 30 sek. nugara prispaustą prie kilimo arba skausmingais rankų, kaklo, kojų veiksmais privertęs pasiduoti <...>. SportŽ1113; dar žr. SportŽ2120
dziudo, japonų imtynės SportŽ1113; SportŽ2120
japonų imtynės žr. dziudo SportŽ1173; SportŽ2191
angl. judo SportŽ1113; SportŽ2120
vok. Judo, Judosport SportŽ1113; SportŽ2120
rus. дзюдо SportŽ1113; SportŽ2120


gin, cotton gin, égreneuse, Baumwollgin, Gin, Egreniermaschine, волокноотделитель, джин

dži`nas
Mašina žaliavinės medvilnės plaukeliams atskirti nuo sėklų. TekstilŽ291
džinas TekstilŽ291
medvilnės sėklų skirtuvas ntk. džinas TekstilŽ2203
angl. gin, cotton gin TekstilŽ291
pranc. égreneuse, gin TekstilŽ291
vok. Baumwollgin, Gin, Egreniermaschine TekstilŽ291
rus. волокноотделитель, джин TekstilŽ291


ebriètas
(lot. ebrietas vulgaris). Girtumo sukelti psichiniai (pakinta visi psichikos procesai), neurologiniai ir somatiniai sutrikimai. PsichiatrŽ62
ebrietas žr. paprastasis girtumas PsichiatrŽ24
paprastasis girtumas PsichiatrŽ62


epicarpium, exocarpium, внеплодник, надплодник, экзокарпий

egzokárpis
(gr. exō – „išorėje“, karpos – „vaisius“). Apyvaisio išorinis sluoksnis. BotŽ124
egzokarpis, vaisiaus išorsluoksnis BotŽ124
vaisiaus išorsluoksnis žr. egzokarpis BotŽ465
lot. epicarpium, exocarpium BotŽ124
rus. внеплодник, надплодник, экзокарпий BotŽ124


crew, garrison, Mannschaft, Besatzung, Equipe, экипаж, гарнизон

ekipãžas
1. Vieno burlaivio, automobilio, vienos valties, vienų rogių ar kitokios transporto priemonės nariai – sportininkai, bendromis pastangomis siekiantys to paties tikslo. 2. Sportinę valtį, automobilį ar lėktuvą valdantis ir prižiūrintis personalas. SportŽ1171; dar žr. SportŽ2189
Transporto priemonės personalas. Daugumos valstybių ginkl. pajėgų pirminis (žemiausias) vienetas, tiesiogiai valdantis tanką, pėstininkų kovos mašiną, lėktuvą ar kt. savaeigę techniką. <...>. VLEVII750
1. Pirminis (žemiausiasis) daugumos valstybių ginkluotųjų pajėgų vienetas, tiesiogiai valdantis tanką, pėstininkų kovos mašiną, lėktuvą ir kt. savaeigę techniką. Paprastai tanko įgula – 3–5, pėstininkų kovos mašinos – 2–3, lėktuvo – 1–10 žmonių. 2. Laivo personalas; kai kurių karo laivų komanda. 3. Kai kurie krante išdėstyti laivyno vienetai. 4. Kai kurių valstybių karinė organizacinė struktūra; kariniai vienetai ir įstaigos, išsidėstę nuolat arba laikinai gyvenvietėje, mieste arba vietovėje; turi nustatytas ribas. Įgula turi savo viršininką, joje organizuojama įgulos tarnyba ir sargybos. 5. Kariniai vienetai, ginantys įtvirtintą poziciją (tvirtovę, įtvirtintą gynybinį statinį). KareŽ194
ekipažas ntk. įgula KareŽ135
ekipažas žr. įgula SportŽ1117; SportŽ2125; VLEV377
įgula KareŽ194; SportŽ1171; SportŽ2189
įgula, ekipažas VLEVII750
angl. crew SportŽ1171; SportŽ2189; crew, garrison KareŽ194
vok. Mannschaft, Besatzung, Equipe SportŽ1171; SportŽ2189
rus. экипаж SportŽ1171; SportŽ2189; экипаж, гарнизон KareŽ194


apsauginė apranga, sporto apranga, dar, išranga, ekipuotė

equipment, Sportausrüstung, спортивная экипировка, sports clothing, Sportkleidung, спортивная одежда, экипировка

ekipuõtė
Speciali apranga ir kita manta, kurią dėvi kai kurių šakų sportininkai per pratybas ir varžybas. Pvz., rogutininko apsauginė apranga – tai specialus elastinio audinio kostiumas, šalmas, permatoma kaukė, pirštinės su dygliukais, specialūs batai. SportŽ133; dar žr. SportŽ237
apsauginė apranga SportŽ133; SportŽ237
ekipuotė ntk. apsauginė apranga SportŽ1117; SportŽ2125
angl. equipment SportŽ133; SportŽ237
vok. Sportausrüstung SportŽ133; SportŽ237
rus. спортивная экипировка SportŽ133; SportŽ237
Specialūs kiekvienai sporto šakai, atitinkantys higienos reikalavimus, praktiški (saugantys nuo kūno teršimo, palaikantys organizmo šilumos pusiausvyrą), lengvi, patogūs, patrauklūs sportininko, trenerio, teisėjo drabužiai, dėvimi per pratybas ir varžybas. <...>. SportŽ1507; dar žr. SportŽ237
ekipuotė ntk. sporto apranga SportŽ2125
sporto apranga SportŽ237
sporto apranga dar žr. apsauginė apranga SportŽ1507
angl. sports clothing SportŽ1507; SportŽ237
vok. Sportkleidung SportŽ1507; SportŽ237
rus. спортивная одежда SportŽ1507; SportŽ237
(pranc. equiper – „aprūpinti, aprengti“). Visa, kuo karys turi būti individualiai aprūpintas – tai individualūs ginklai, karinė apranga, apsauginė apranga, amunicija, asmeniniai daiktai, dujokaukė, individualioji vaistinėlė, kastuvėlis ir kt. Skirtingų kariuomenės rūšių karių e. skiriasi. <...>. KarŽ66
ekipuotė, išranga KarŽ66
išranga žr. ekipuotė KarŽ98
angl. equipment KarŽ347,354
rus. экипировка KarŽ347,354


ekscentriškùmas
Medienos yda – vietinis kamieno sandaros pakitimas, atsiradęs, sustorėjus metinių rievių vėlyvosios medienos sluoksniams. MedienŽ63
ekscentriškumas ntk. suspaustoji mediena MedienŽ31
suspaustoji mediena MedienŽ63
angl. compression wood MedienŽ63
vok. Druckholz MedienŽ63
rus. крень MedienŽ63


ekscèsas
Nustatytų elgesio normų peržengimas, nesusivaldymas; kraštutinis ko nors pasireiškimas, nesaikingumas. SportŽ1186; SportŽ2207
ekscesas žr. išsišokimas SportŽ1117; SportŽ2126
išsišokimas, ekscesas SportŽ1186; SportŽ2207
angl. excess SportŽ1186; SportŽ2207
vok. Exzess SportŽ1186; SportŽ2207
rus. эксцесс SportŽ1186; SportŽ2207


excavator, (power) shovel, excavating machine, digger, earthmoving gear, earthmoving machine, excavateur, pelle mécanique, engin de terrassement, Erdaushubgerät, Erdaushubmaschine, Erdbaumaschine, Trockenbagger, Löffelbagger, Bagger, экскаватор, землечерпалка, землеройная машина

ekskavãtorius
Savaeigė žemei kasti mašina. MeliorŽ51
Mašina žemėms kasti. MeliorŽ203
ekskavatorius MeliorŽ51
ekskavatorius, žemkasė StatŽ2138
žemkasė, ekskavatorius StatŽ2724
angl. excavator, (power) shovel, excavating machine StatŽ2138; digger, earthmoving gear, earthmoving machine StatŽ2724
pranc. excavateur, pelle mécanique StatŽ2138; engin de terrassement StatŽ2724
vok. Erdaushubgerät, Erdaushubmaschine, Erdbaumaschine StatŽ2724; Trockenbagger, Löffelbagger, Bagger StatŽ2138
rus. экскаватор MeliorŽ51; экскаватор, землечерпалка StatŽ2138; землеройная машина MeliorŽ203; StatŽ2724


ekskomùnika
(lot. excommunico – „pašalinu iš bendruomenės“). Bažn. bausmė – atskyrimas nuo Bažnyčios. Praktikuoja daugelis religijų. ReligŽ111–112
atskyrimas nuo Bažnyčios žr. ekskomunika ReligŽ40
ekskomunika, atskyrimas nuo Bažnyčios ReligŽ111–112


excretio, excretum, выделение, экцкреция

ekskrècija
(lot. excretum – „išskyros“), (fiziol.). Liaukų ir kitų organų veikla galutiniams medžiagų apykaitos produktams pašalinti iš organizmo. ZoolŽ51
(lot. excernere – „šalinti“). Medžiagų apykaitos produktų, jų liekanų, svetimų ir nuodingų medžiagų, vandens, druskų ir organinių junginių, kurie patenka su maistu, išskyrimas iš organizmo. <...>. MedEII310
(lot. excretum – „kas išskirta“). Medžiagų apykaitos atliekų šalinimas iš organizmo. BotŽ125
ekskrecija, išskyrimas BotŽ125
ekskrecija, išskyrimas, šalinimas ZoolŽ51
ekskrecija žr. šalinimas MedEI218
išskyrimas žr. ekskrecija BotŽ189
šalinimas žr. ekskrecija, išskyrimas BotŽ433
šalinimas, ekskrecija MedEII310
lot. excretio BotŽ125; excretum MedEI218
rus. выделение, экцкреция ZoolŽ51; экцкреция BotŽ125


ekskresceñcija
(lot. ex – „iš“, crescere – „augti“). Parazitų sukelta nenormali audinių išauga. BotŽ125
ekskrescencija, išauga BotŽ125
išauga žr. ekskrescencija BotŽ188
lot. excrescentia BotŽ125
rus. нарост BotŽ125


excursion, trip, Exkursion, Ausflug, экскурсия, Pirmoji artikuliacijos fazė, kai kalbos padargai iš išeities pozicijos užima tam tikrą padėtį, reikalingą garsui ištarti. Plg. rekursija, išlaikymas., on-glide, onset, neginning (of a sound), приступ

ekskùrsija
(lot. excursus – „išvykęs, nukrypęs“). 1. Išvyka pažintiniais, sportiniais tikslais, pvz., į sporto varžybas. 2. Tos išvykos dalyviai, visa jų grupė. SportŽ1117; SportŽ2126
Kolektyvinis kultūrinių bei istorinių objektų, sporto varžybų lankymas. SportŽ1188
ekskursija, išvyka SportŽ1117
išvyka, ekskursija SportŽ1188
angl. excursion SportŽ1117; SportŽ2126; excursion, trip SportŽ1188
vok. Exkursion SportŽ1117; SportŽ2126; Ausflug SportŽ1188
rus. экскурсия SportŽ1117, SportŽ1188; SportŽ2126
Pirmoji artikuliacijos fazė, kai kalbos padargai iš išeities pozicijos užima tam tikrą padėtį, reikalingą garsui ištarti. Plg. rekursija, išlaikymas. KalbŽ56
ekskursija, įgarsis KalbŽ56
įgarsis žr. ekskursija KalbŽ82
angl. on-glide, onset, neginning (of a sound) KalbŽ56
rus. экскурсия, приступ KalbŽ56


extraction, Extraction, экстракция, извлечение

ekstrahãvimas
Skystųjų mišinių (tirpalų) arba kietųjų medžiagų mišinių skirstymas į sudedamąsias dalis tirpikliu (ekstrahentu). EkolŽ88
ekstrahavimas, ištraukimas EkolŽ88
ištraukimas žr. ekstrahavimas EkolŽ144
angl. extraction EkolŽ88
vok. Extraction EkolŽ88
rus. экстракция, извлечение EkolŽ88


eksli`brisas
(lot. ex libris – „iš knygų“). Knygos ženklas, žymintis jos savininką. Tai nedidelis tiražuojamas lapelis, klijuojamas viršelio vidinėje pusėje. Jame būna knygos savininko vardas (kartais tik inicialai) arba institucijos pavadinimas, piešinys (figūrinė, ornamentinė, šriftinė ar kt. kompozicija, herbas, emblema, įv. atributai), kartais spec. tekstas. Savita ekslibriso atmaina yra superekslibrisas. Kai kada ekslibrisu vadinami ir knygos savininką nurodantys įrašai, spaudai. <...>. DailŽ112
Knygos nuosavybės ženklas, dažniausiai meniškai apipavidalintas popieriaus lapelis su savininko asmenvardžiu ir kt. informacija, klijuojamas vidinėje viršelio pusėje arba priešlapyje. Kai kada knygos ženklu vadinami ir knygos savininką nurodantys įrašai, spaudos štampai, vinjetės. <...>. TechEI497
ekslibrisas, knygos ženklas DailŽ112; TechEI497
knygos ženklas žr. ekslibrisas TechEII509
lot. ex libris DailŽ112; TechEI497


experiment, test, trial, test(ing), Prüfung, Test; Versuch, опыт, испытание, эксперимент

eksperimeñtas
Objekto fizikinių, techninių charakteristikų ir (arba) parametrų nustatymas. ChŽ272
Operacijų, veiksmų ir stebėjimų, skirtų informacijai apie tiriamą medžiagą ar procesą gauti, sistema ir tvarka. ChŽ166
Ko nors (pavyzdžiui, augimo, kitimo, veikimo ir kt.) tikrinimas tam tikromis sąlygomis mokslo ir (ar) praktikos reikalu. SelekŽ41
bandymas InfŽ39
bandymas, eksperimentas ChŽ166; GeodezŽ21; SelekŽ41
bandymas, eksperimentas, tyrimas ChŽ272
eksperimentas žr. bandymas ChŽ1117; ChŽ2129; GeodezŽ38; InfŽ76; SelekŽ67
angl. experiment, test, trial ChŽ166; InfŽ39; SelekŽ41; test(ing), trial ChŽ272
vok. Prüfung, Test; Versuch InfŽ39
rus. опыт, испытание, эксперимент ChŽ166; опыт, эксперимент GeodezŽ21; испытание, опыт InfŽ39; ChŽ272; SelekŽ41


explosion, взрыв, эксплозия

eksplòzija
Staigus, iškvepiamo oro srovės sukeltas kalbos padargų sudarytos užtvaros atidarymas, tariant sprogstamuosius priebalsius. KalbŽ190
eksplozija žr. sprogimas KalbŽ56
sprogimas, sprogsmas, eksplozija KalbŽ190
sprogsmas žr. sprogimas KalbŽ190
angl. explosion KalbŽ190
rus. взрыв, эксплозия KalbŽ190


exposure (time), time lang, time delay, выдержка, экспозиция

ekspozi`cija
1. Laikas, per kurį tiriamoji medžiaga kuo nors veikiama. 2. Fotografinės medžiagos apšvietos trukmė. ChŽ1174; ChŽ2194
ekspozicija žr. išlaikymas ChŽ1117; ChŽ2129
išlaikymas, ekspozicija ChŽ1174; ChŽ2194
angl. exposure (time) ChŽ1174; exposure (time), time lang, time delay ChŽ2194
rus. выдержка, экспозиция ChŽ1174; ChŽ2194


eksternalitètas
Dėl kokio nors veiksmo ar proceso atsirandanti su šiuo veiksmu ar procesu nesusijusių dalyvių nauda arba nuostoliais. Išorinis poveikis gali būti neigiamas (negative externality), pvz., automobilių tarša, arba teigiamas (positive externality), pvz., sutvarkyta privati valda, <...>. EkonŽ2118
eksternalitetas žr. išorinis poveikis EkonŽ280
išorinis poveikis EkonŽ2118
angl. externality EkonŽ280,118


ekstradi`cija
Tarptautinės teisės aktas, kuriuo viena valstybė perduoda jos teritorijoje sulaikytą nusikaltėlį tai valstybei, kurioje jis padarė nusikaltimą ir kurios pilietis jis yra arba kuriai nusikaltimu padarė žalos. Neperduodami kitai valstybei savi piliečiai, t. p. asmenys, persekiojami už politinius įsitikinimus. Nustatyta speciali karo nusikaltėlių ekstradicijos tvarka. KareŽ137
ekstradicija, išduotis KareŽ137
išduotis žr. ekstradicija KareŽ210
angl. extradition KareŽ137
rus. экстрадиция KareŽ137


ištrauka, ištrauka (1), ekstraktas (1), ekstraktas, sultys

ekstrãktas
1. Ištrauka – tirpalas, gautas ekstrakcijos būdu. 2. Augalinių ir sintetinių tanidų tirpalas odoms rauginti. ChŽ1117; ChŽ2195
(lot. extractum – „kas ištraukta“). Skystoji vaistų forma arba vaistinis preparatas, gaunamas iš vandeniu, spiritu ar eteriu ekstrahuotos augalinės arba (rečiau) gyvulinės žaliavos. <...>. MedEI368
ekstraktas žr. ištrauka MedEI219; MeliorŽ52
ekstraktas, ištrauka (1) ChŽ1117; ChŽ2195
ištrauka žr. ekstraktas (1) ChŽ1175; ChŽ2195
ištrauka, ekstraktas GeolŽ30; MedEI368
ištrauka, sultys, ekstraktas MeliorŽ79
lot. extractum MedEI219
angl. extract ChŽ1117; ChŽ2195
rus. экстракт ChŽ1117; ChŽ2195; MeliorŽ52; вытяжка GeolŽ30; MeliorŽ79; PrekŽ61


external linguistics, экстралингвистика, внешняя лингвистика

ekstralingvi`stika
Kalbotyros šaka, tyrinėjanti etninių, geografinių, socialinių ir kt. faktorių įtaką kalbos raidai. KalbŽ56
ekstralingvistika, išorinė kalbotyra KalbŽ56
išorinė kalbotyra žr. ekstralingvistika KalbŽ88
angl. external linguistics KalbŽ56
rus. экстралингвистика, внешняя лингвистика KalbŽ56


ekvãtorius
Aplink ašį besisukančių kosminių kūnų paviršiaus ar dangaus sferos didysis apskritimas, vienodai nutolęs nuo abiejų ašigalių. <…>. LTEIX271
Lygiagretė, juosianti Žemės rutulį vienodu nuotoliu nuo abiejų geografinių ašigalių. <...>. GeogrŽ159
1. Statmena Žemės sukimosi ašiai didžiojo apskritimo linija, esanti vienodu atstumu nuo abiejų Žemės ašigalių; dalija Žemės rutulį į Šiaurinį ir Pietinį pusrutulius. Jo ilgis lygus 40075,7 km. 2. Dangaus pusiaujas – dangaus sferos didysis apskritimas, statmenas pasaulio ašiai ir dalijantis dangų į Šiaurės ir Pietų pusrutulius. 3. Magnetinis pusiaujas – nulinė izoklina – linija Žemės rutulyje, kur magnetinė inklinacija (posvyris) lygi nuliui. JūrŽ312
ekvatorius žr. pusiaujas LTEIII288
ekvatorius, pusiaujas GeodezŽ38; JūrŽ82
pusiaujas žr. ekvatorius GeodezŽ127
pusiaujas, ekvatorius GeogrŽ159; JūrŽ312; LTEIX271
lot. aequator JūrŽ82,312
angl. equator JūrŽ312
rus. экватор GeodezŽ38; JūrŽ82; JūrŽ312


aequinoctium, equinox, Equinoctial point, Ekvinoksie, солнцестояние, эквинокция, равноденствие

ekvinòkcija
Momentas, kai Saulės skritulio centras yra dangaus pusiaujo ir ekliptikos sankirtos taške. Tada visoje Žemėje, išskyrus ašigalių sritis, dienos trukmė beveik lygi nakties trukmei. <...>. AstrŽ142; dar žr. EkolŽ183; JūrŽ222; TechEIII24
ekvinokcija žr. lygiadienis AstrŽ63; EkolŽ88; GeodezŽ38; TechEI502
ekvinokcija, atogrįžis, lygiadienis JūrŽ82
lygiadienis, ekvinokcija AstrŽ142; EkolŽ183; GeodezŽ80; JūrŽ222; LTEVII17; TechEIII24
lot. aequinoctium JūrŽ82
angl. equinox EkolŽ183; JūrŽ222; Equinoctial point AstrŽ142
vok. Ekvinoksie EkolŽ183
rus. солнцестояние EkolŽ183; эквинокция JūrŽ82; равноденствие GeodezŽ80; JūrŽ222


aequivalens (, aequivalentis), equivalent, эквивалент

ekvivaleñtas
Tarmės arba kitos kalbos vienetas, lygiavertis kuriam nors kalbos vienetui: žemaičių žodžio cyrulis atitikmuo literatūrinėje (=bendrinėje) kalboje yra žodis vyturys; literatūrinės (=bendrinės) kalbos žodžio sūpynės atitikmuo uteniškių šnektoje – kėkauklės; <...>. KalbŽ28
Vienetas, pagal tam tikrus kriterijus lygiavertis kuriam nors tos pačios ar kitos kalbos terminijos vienetui. TerminŽ15
atitikmuo, ekvivalentas KalbŽ28; TerminŽ15
ekvivalentas žr. atitikmuo KalbŽ56, TerminŽ32
lot. aequivalens (gen. aequivalentis) TerminŽ32
angl. equivalent KalbŽ28
rus. эквивалент KalbŽ28


elefantiãzė
(gr. elephas – „dramblys“). Tvarus kurios nors kūno dalies padidėjimas. Atsiranda dėl limfos nutekėjimo sutrikimo. <...>. MedEI203–204
Liga, kurios metu padidėja kuri nors kūno dalis, daugiausia kojos. <…>. LTEIII157
dramblialigė MedEI203
dramblialigė, elefantiazė LTEIII157
elefantiazė žr. dramblialigė MedEI220


equivalence, equivalency, Äquivalenz, Gleichwertigkeit, эквивалентность

ekvivalentiškùmas
(lot. aequus – „lygus“ ir valens, valentis – „turintis jėgą, reikšmę“). Logikoje – santykis tarp teiginių (sprendinių, sakinių, formulių), išreiškiantis tą faktą, kad du sprendiniai turi vienodas teisingumo reikšmes (t. y. abu teisingi arba abu klaidingi). <...>. FilosŽ1102
ekvivalentiškumas, lygiavertiškumas FilosŽ1102; FizŽ270
angl. equivalence, equivalency FizŽ270
vok. Äquivalenz, Gleichwertigkeit FizŽ270
rus. эквивалентность FizŽ270


equivalence, biconditional implication, Äquivalenz, (logische) Äquivalenz, Gleichwertigkeit, эквивалентность, равнозначность, двусторонная импликация

ekvivalentùmas
1. Savybė, reiškianti dviejų objektų ar sistemų lygiareikšmiškumą, tolygumą. 2. Logikos operacija <…>, kurios rezultatas yra teisinga, jei abu operandai yra vienodos reikšmės (arba teisinga, arba klaidinga), ir klaidinga, jei operandų reikšmės yra nevienodos. KompŽ59
ekvivalentumas, lygiavertiškumas InfŽ77; KompŽ59
lygiavertiškumas žr. ekvivalentumas KompŽ127
lygiavertiškumas, ekvivalentumas InfŽ198
angl. equivalence InfŽ77; KompŽ59,127; biconditional implication InfŽ198
vok. Äquivalenz InfŽ77; (logische) Äquivalenz, Gleichwertigkeit InfŽ198
rus. эквивалентность InfŽ77; KompŽ59; равнозначность, двусторонная импликация InfŽ198; равнозначность, эквивалентность KompŽ127


tamprumas, elastingumas, tampra, elastiškumas

elasticity, resilience, élasticité, Elastizität, Biegsamkeit, Federung, упругость, эластичность

elastingùmas
1. Medžiagos savybė įgauti dideles grįžtamąsias deformacijas veikiant palyginti silpnai išorinei jėgai. 2. Medžiagos savybė atgauti pradinę formą ir tūrį nustojus veikti išoriniam deformuojančiam poveikiui. 3. Kūno polinkis į sparčias grįžtamąsias deformacijas. MetrolŽ2664
Medžiagos savybė atgauti pirmykštę formą ir pirmykščius matmenis, pašalinus jėgą, kuri sukėlė deformaciją. TekstilŽ157
Savybė atgauti pradinę formą ir tūrį (kietasis kūnas) arba tik tūrį (skystis ir dujos), nustojus veikti deformuojančiajam išoriniam poveikiui. BrandŽ134; LTEXI87
elastingumas žr. tamprumas BrandŽ36; MetrolŽ2148; TekstilŽ151
elastingumas, tamprumas FizŽ121
elastiškumas žr. tamprumas FizŽ270
tamprumas MetrolŽ2664
tamprumas, elastingumas BrandŽ134; FizŽ192; MetrolŽ2664; LTEXI87
tamprumas, elastingumas, tampra StatŽ1123
tamprumas, elastiškumas FizŽ2343
angl. elasticity BrandŽ134; FizŽ2343; StatŽ1123; elasticity, resilience MetrolŽ2664
pranc. élasticité BrandŽ134; MetrolŽ2664
vok. Elastizität BrandŽ134; FizŽ2343; Elastizität, Biegsamkeit, Federung MetrolŽ2664
rus. упругость BrandŽ134; FizŽ121,92; FizŽ2343; TekstilŽ157; упругость, эластичность MetrolŽ2664


elastometer, élastométre, измеритель упругости, упругоме(т)р, эластометр

elastomètras
Įtaisas kaučiuko ir gumos tamprumui tirti. MetrolŽ2664
elastometras žr. tampramatis MetrolŽ2148
tampramatis MetrolŽ2664
angl. elastometer MetrolŽ2664
pranc. élastométre MetrolŽ2664
rus. измеритель упругости, упругоме(т)р, эластометр MetrolŽ2664


elatèros
(gr. elater – „varovas“). 1. Siūlų pavidalo higroskopiškos ląstelės kerpsamanių sporogonėse, padedančios sporų išsisėjimui; 2. Asiūklių sporų apdangalo išorinę dalį sudarančios keturios juostelės ar kaspinėliai; drėgnos būdamos, šios juostelės yra glaudžiai apsisukusios aplink sporą, o išdžiūvusios išsiskleidžia ir tuo patarnauja sporų išbarstymui su vėjo pagalba (=pučiant vėjui išbarsto sporas). BotŽ126
elateros BotŽ126
kaspinėliai žr. elateros BotŽ199
lot. elateres BotŽ126
rus. элатеры BotŽ126


formãvimas
Suteikimas kurio nors pavidalo, formos; (su)tvarkymas. KompŽ65
formavimas, tvarkymas KompŽ65
tvarkymas žr. formavimas KompŽ244
angl. formation, generation KompŽ65
rus. формирование KompŽ65


eleotèzijus
Romėnų pirtyje vieta, kur būdavo laikomi aliejai ir jais trinami pirties lankytojai. ArchIŽ168
eleotezijus, aliejinė ArchIŽ168
angl. elaeothesium ArchIŽ168


removal, elimination, Baseitigung, удаление, отнятие, отщепление, элиминация

eliminãvimas
Individų ar net rūšies sunaikinimas arba išstūmimas iš bendrijos ar ekosistemos dėl konkurencijos. EkolŽ229
eliminavimas žr. pašalinimas EkolŽ89
pašalinimas EkolŽ229
angl. removal, elimination EkolŽ229
vok. Baseitigung EkolŽ229
rus. удаление, отнятие, отщепление, элиминация EkolŽ229


èlipsė
Lengvai numanomos sakinio dalies praleidimas: Ar jums patiko ekskursija į Taliną? – Labai (patiko). vok. Wir wollen morgen nach Berlin (fahren) „Rytoj norime į Berlyną važiuoti“. Elipsės reiškiamos vadinamaisiais nepilnaisiais sakiniais. Šnekamajai kalbai būdingos situacinės elipsės, o rašomajai – kontekstinės. Plg. fakultatyvumas. KalbŽ56
elipsė, pralaida KalbŽ56
pralaida žr. elipsė KalbŽ154
angl. ellipsis KalbŽ56
rus. эллипсис KalbŽ56


элитры, надкрылья

èlitros
(gr. elytron – „apdangalas“), (morf.). Vabalų ir kt. vabzdžių kietų, chitininės kutikulės sparnų priekinė pora; jie suglausti apsaugo nugarą, taip pat po jais esančius antruosius plėviškus sparnus. ZoolŽ52
Kai kurių vabzdžių sukietėję ar kitaip pakitę priekiniai sparnai, visai arba iš dalies dengiantys antrąją sparnų porą. Antsparniai skrendant beveik nenaudojami. Jų pagrindinė funkcija – apsauginė. <...>. VLEI621
(gr. elytron – „apvalkalas, dėklas“). Vabzdžių priekiniai sparnai. <…>. VLEV474
antsparniai, elitros VLEI621
elitros žr. antsparniai VLEV474
elitros, antsparniai ZoolŽ52
rus. элитры, надкрылья ZoolŽ52


embalãžas
(pranc. emballage, empaquetage). XX a. 7-ąjį dešimtmetį pamėgtas būdas kurti dailės kūrinius, atrodančius kaip įpakuoti daiktai, arba ir esamų stambių objektų įpakavimas kaip meninės kūrybos aktas. <...>. XXŽ179
įpakavimas XXŽ179
embalažas žr. įpakavimas XXŽ115
pranc. emballage, empaquetage XXŽ179


formuotùvas
Įtaisas ar programa, suteikiantys objektui kurį nors pavidalą ar formą, nustatantys objektų tvarką. KompŽ65
formuotuvas, tvarkytuvas KompŽ65
tvarkytuvas žr. formuotuvas KompŽ244
angl. formatter KompŽ65,244
rus. формат(т)ер KompŽ65, KompŽ244


embárgas
1. Valstybinės valdžios draudimas išvežti iš kurios nors šalies arba įvežti į šalį aukso, vertybių ir prekių; taikomas kaip įspėjamoji arba diskriminacinė priemonė. 2. Sulaikymas svetimai valstybei priklausančio turto (laivų, karinės ginkluotės reikmenų ir t. t.). 3. Draudimas laivams, priklausantiems kitoms šalims, įplaukti į savo šalies uostus arba išplaukti iš jų; naudojamas kaip represijų aktas. JūrŽ83–84
embargas, arešto uždėjimas JūrŽ83
angl. embargo JūrŽ83
rus. эмбарго JūrŽ83


embryogeny, embryogenesis, эмбриогенез, развитие зародыша

embriogenèzė
Gemalo rutuliojimasis iš zigotos. SelekŽ67
embriogenezė, gemalo raida SelekŽ67
gemalo raida žr. embriogenezė SelekŽ169
angl. embryogeny, embryogenesis SelekŽ67
rus. эмбриогенез, развитие зародыша SelekŽ67


embryo, эмбрион, зародыш

embriònas
(gr. embryon). ontog., organizmas ankstyvame vystymosi periode kiaušinio apvalkaluose arba motinos kūno viduje. ZoolŽ53
1. Iš zigotos išsivystęs gyvulio organizmas pradinėse stadijose iki jo organų užuomazgų susidarymo, pvz., veršelio iki 60 d. po apvaisinimo. 2. Paukščio besivystantis organizmas kiaušinyje iki jauniklio atsiradimo (žr. lizdo suskirstymą). GyvŽ44
Organizmo naujo individo užuomazga. Gyvūnų gemalas vystosi kiaušinio dangaluose arba motinos organizme. Gemalo vystymasis (embriogenezė) apima laiką nuo užuomazgos susidarymo (apvaisinimo) iki išsilupimo iš kiaušinio dangalų arba gimimo. <...>. VLEVI520; ŽŪEI542
1. Naujo organizmo (individo) užuomazga. 2. Augalo užuomazga, susidaranti po kiaušialąstės apvaisinimo. SelekŽ77
embrionas žr. gemalas GyvŽ37; SelekŽ68; VLEV491; ŽŪEI461
embrionas, gemalas VetŽ143; ZoolŽ53
gemalas, embrionas GyvŽ44; SelekŽ77; VLEVI520; ŽŪEI542
angl. embryo GyvŽ165; VetŽ143
rus. эмбрион, зародыш GyvŽ165; SelekŽ67; ZoolŽ53


emigrántas
(lot. emigrans, kilm. emigrantis – „išsikeliantis“). Asmuo, dėl polit., ek., rel. ar kt. motyvų savanoriškai ar priverstinai išsikėlęs gyventi į kt. šalį. Polit. emigrantas turi teisę prašytis polit. prieglobsčio. <...>. VLEV493
emigrantas, išeivis VLEV493
išeivis žr. emigrantas VLEVIII340


emission, выброс, эмиссия, Pinigų ar vertybinių popierių išleidimas į rinką. Pinigų emisiją vykdo centrinis bankas, skolindamas papildomus išteklius komerciniams bankams <…> arba papildomai išleisdamas pinigų ženklų – banknotų ir monetų. <...>., issue

emi`sija
1. Medžiagų išmetimas į atmosferą. Išmetimo vieta vadinama „šaltiniu“ (=šaltiniu) [K7, LS4]; 2. Kenksmingų medžiagų arba nuotekų, turinčių tokių medžiagų, visoks išleidimas iš laivo, įrenginio, įskaitant bet kokį ištekėjimą, pašalinimą, išliejimą, persisunkimą, išpumpavimą, išskyrimą arba ištuštinimą, neatsižvelgiant į priežastis, dėl kurių tai įvyko [LĮ5]; 3. Elektromagnetinių bangų (radijo bangų, rentgeno spindulių) ar materialių dalelių (elektronų) spinduliavimas. AplŽ116
emisija, išleidimas, išspinduliavimas AplŽ116
išleidimas žr. emisija AplŽ171
išspinduliavimas žr. emisija AplŽ173
angl. emission AplŽ116
rus. выброс, эмиссия AplŽ116
Pinigų ar vertybinių popierių išleidimas į rinką. Pinigų emisiją vykdo centrinis bankas, skolindamas papildomus išteklius komerciniams bankams <…> arba papildomai išleisdamas pinigų ženklų – banknotų ir monetų. <...>. EkonŽ281
emisija EkonŽ281
išleidimas žr. emisija EkonŽ2117
angl. issue EkonŽ281,117


emiteñtas
Privati įmonė ar valstybės institucija (finansų ministerija, centrinis bankas), leidžianti pinigus ar vertybinius popierius. EkonŽ281
emitentas EkonŽ281
išleidėjas žr. emitentas EkonŽ2117
angl. issuer EkonŽ281,117


trūkažolė (salotinė t.), endivija (, vi, )

winter endive, escarol endive, цикорий эндивий, цикорий салатный, зимний эндивий

endi`vija
Vienametis, daržovinis astrinių (Asteraceae) šeimos augalas. <…>. SelekŽ209
endivija žr. trūkažolė (salotinė t.) SelekŽ68
salotinė trūkažolė, endivija (Cichorium endivia) SelekŽ209
angl. winter endive, escarol endive SelekŽ209
rus. цикорий эндивий, цикорий салатный, зимний эндивий SelekŽ209


emitter, radiator, Strahler, излучатель, эмиттер, радиатор

emi`teris
1. Spinduolis – elektrodas, išspinduliuojantis elektronus. 2. Puslaidininkio sritis, generuojanti krūvininkus. ChŽ1124; ChŽ2137
Šaltinis, iš kurio vakuume arba materialioje erdvėje sklinda elektromagnetinių bangų arba dalelių srautas. EkolŽ279
emiteris, spinduolis ChŽ1124; ChŽ2137
emiteris žr. spinduolis EkolŽ89
spinduliavimo šaltinis žr. spinduolis EkolŽ278
spinduolis EkolŽ279
angl. emitter ChŽ1124; ChŽ2137; radiator, emitter EkolŽ279
vok. Strahler EkolŽ279
rus. излучатель ChŽ1124; ChŽ2137; излучатель, эмиттер, радиатор EkolŽ279


emòcijos
Žmogaus išgyvenimas savo santykio su aplinkine tikrove (žmonėmis, jų poelgiais, kokiais nors reiškiniais) ir su pačiu savimi. Trumpalaikiai išgyvenimai (džiaugsmas, liūdesys ir pan.) kartais vadinami emocijomis siaurąja prasme, skirtingai nuo jausmų kaip pastovių, ilgalaikių pergyvenimų (=išgyvenimų) (meilės, neapykantos ir pan.). <...>. FilosŽ1194
jausmai, emocijos FilosŽ1194


empi`rija
Pažinimo būdas, kylantis ne iš diskursyvaus ir samprotaujančio mąstymo, o iš tiesioginio duotybės suvokimo, įžvalgos. Dėl to netarpiškumo, kadangi čia aiškiai save liudija patiriamas dalykas, patyrimui būdingas visiškas akivaizdumas. Paprastai skiriamas išorinis ir vidinis patyrimas. FilosŽ2158
empirija žr. patyrimas FilosŽ257
patyrimas, empirija FilosŽ2158


emplèktas
(lot. emplecton < gr. émplēktos – „nepastovus“). DailŽ114. Trijų sluoksnių mūras. Išoriniai sluoksniai mūrijami iš stambių riedulių arba plytų, vidus užpildomas smulkiais akmenimis ir skiediniu. <...>. Sen. Romoje vadintas emplektu, mūrytas iš tašytų akmenų. Būdingas romaninei architektūrai. <...>. DailŽ197
emplektas žr. kiautinis mūras DailŽ114
kiautinis mūras DailŽ197


hendecasyllabus versus, hendecasyllabic, hendécasyllabe, Endekasillabo, Hendekasyllabus, одиннадцатисложник

endekasilãbikas
Eilėdaros vienetas – vienuolikaskiemenė eilutė. Antikinėje eilėdaroje endekasilabiku paprastai buvo vadinama pentametro eilutė, ypač Katulo (I a. pr. Kr.) ir Marcialio (I a.) poezijoje; eilutės pirmoji ir paskutinė pėda būdavo spondėjas, antroji – daktilis, trečioji ir ketvirtoji – trochėjas. Kartais endekasilabiku vadinamos falaikinės eilės. Endekasilabikas yra ir alkajinių eilių bei sapfinių eilių variantas <...>. LiterŽ2II20
Silabinės eilėdaros vienuolikos skiemenų eilutė. Šalia aštuoniaskiemenio ir trylikaskiemenio bei aleksandrino vienas populiariausių silabinės eilėdaros metrų. <...>. LiterŽ2II61
endekasilabikas, vienuolikaskiemenis LiterŽ2II20
vienuolikaskiemenis, hendekasilabikas, endekasilabikas LiterŽ2II61
lot. hendecasyllabus versus LiterŽ2II20
angl. hendecasyllabic LiterŽ2II20,61
pranc. hendécasyllabe LiterŽ2II20,61
vok. Endekasillabo LiterŽ2II20; Hendekasyllabus LiterŽ2II61
rus. одиннадцатисложник LiterŽ2II20,61


epitekà
(gr. epi – „ant“, thēkē – „dėžutė“). Titnaginių dumblių kiauto viršutinis – vožiantysis dangtelis. BotŽ132
epiteka BotŽ132
viršelis žr. epiteka BotŽ480
lot. epitheca BotŽ132
rus. эпитека BotŽ132


endodèrmis
(gr. endon – „viduje“, derma – „žievė“). 1. Pats vidinis pirminės žievės sluoksnis, skiriantis ją nuo centrinio veleno. Jis sudarytas iš vienos eilės krakmolo grūdeliais užpildytų ląstelių, kurių vidinės ir spindulinės sienelės vėliau sustorėja ir sumedėja arba sukamštėja, o išorinės – lieka plonos 2. Ląstelių sluoksnis spyglyje tarp mezofilio ir gyslos makšties. BotŽ128
endodermis, krakmolinė makštis BotŽ128
krakmolinė makštis žr. endodermis BotŽ211
lot. endoderma, -is BotŽ128
rus. эндодерма BotŽ128


endocarpium, внутриплодник, эндокарпий

endokárpis
(gr. endon – „viduje“, karpos – „vaisius“). Apyvaisio vidinis sluoksnis. BotŽ128
endokarpas žr. endokarpis, vaisiaus vidsluoksnis BotŽ128
endokarpis, vaisiaus vidsluoksnis BotŽ128
vaisiaus vidsluoksnis, endokarpis BotŽ466
vidurvaisis žr. endokarpis, vaisiaus vidsluoksnis BotŽ479
vidvaisis žr. endokarpis, vaisiaus vidsluoksnis BotŽ479
lot. endocarpium BotŽ128
rus. внутриплодник, эндокарпий BotŽ128


endopleura, tegmen, внутренняя кожура, эндоплевра

endoplèura
Sėklos luobelės vidinis sluoksnis. BotŽ266
endopleura žr. vidinė luobelė BotŽ129
vidinė luobelė BotŽ129
lot. endopleura, tegmen BotŽ266
rus. внутренняя кожура, эндоплевра BotŽ266


поджаберный желобок, эндостиль

endosti`lis
(gr. endon – „viduje“ + stylos – „lazdelė“). anat.; nepilnachordžių stemplėje, gaubtagyvių, iešmučių, nėgių lervų ryklės viduje išilgai pilvinės pusės einanti pakiliais kraštais vagelė, sudaryta iš stambių liaukinių, blakstienotų ląstelių; ja praeina vandens srovė (patekusi pro burną) drauge su maisto dalelėmis. Maistas apsupamas gleivėmis, ir blakstienėlės virpėdamos varo jį žarnyno link. ZoolŽ54
endostilis, pažiauninė vagelė ZoolŽ54
rus. поджаберный желобок, эндостиль ZoolŽ54


enkáustika
(gr. enkaustikē (téchnē) < enkaiō – „išdeginu“). Tapyba bičių vašku. Vaškas sumaišomas su pigmentais, pakaitinamas ir tepamas ant gruntuoto paviršiaus (lentos, kartais sienos). <...>. DailŽ115
(gr. enkaustikē < enkaiō – „išdeginu“). Tapymas pigmentais, sumaišytais su bičių vašku. Pakaitinta skysta vaškinių dažų masė tepama teptuku ant gruntuoto medinio paviršiaus arba sienos. Tirštesni (pastos konsistencijos) dažai tepami spec. įrankiu – mentelės pavidalo spyruokliniu smailaus galo įtaisu su talpa karštam vaškui. Po to paviršius gludinamas šilta laidyne, minkštu audiniu. <...>. VLEV516
enkaustika, vaško tapyba DailŽ115; VLEV516
vaško tapyba žr. enkaustika DailŽ439


vinometer, oenometer, œnomètre, pèse-vin, vinomètre, Weinmesser, Weinwaage, энометр, ареометр для вина, ареометр для определения крепости вина

enomètras
Įtaisas vyno stiprumui matuoti. MetrolŽ2401
enometras žr. vyno stiprumo matuoklis MetrolŽ2172
vyno stiprumo matuoklis MetrolŽ2401
angl. vinometer, oenometer MetrolŽ2401
pranc. œnomètre, pèse-vin, vinomètre MetrolŽ2401
vok. Weinmesser, Weinwaage MetrolŽ2401
rus. энометр, ареометр для вина, ареометр для определения крепости вина MetrolŽ2401


enteroli`tai
(gr. enterion – „žarna“ + lituos – „akmuo“). ŽŪEI464. Kieti, lygiu ar šiek tiek ruplėtu paviršiumi, apskritos formos dariniai, susiformuojantys arklio storojoje žarnoje iš neorg. medžiagų (smėlio ar žvyro branduolio), aplink kuriuos sluoksniais nusėda dulkės (dažniausiai magnio, amonio, kalcio fosfatai). <...>. ŽŪEIII799
enterolitai žr. žarnų akmenys ŽŪEI464
žarnų akmenys, enterolitai ŽŪEIII799


entomophagous, insectivores, Entomophage, Insektenfresser, насекомоядные, энтомофагы

entomofãgai
Gyvūnai (vabzdžiai, varliagyviai, ropliai, paukščiai, žinduoliai), mintantys vabzdžiais. EkolŽ320
entomofagai žr. vabzdžiaėdžiai gyvūnai EkolŽ90
vabzdžiaėdžiai gyvūnai, entomofagai EkolŽ320
angl. entomophagous, insectivores EkolŽ320
vok. Entomophage, Insektenfresser EkolŽ320
rus. насекомоядные, энтомофагы EkolŽ320


entomofi`lija
(gr. entomon – „vabzdys“, phileō – „mėgstu“). Žiedų apsidulkinimas su vabzdžių pagalba (= apdulkinimas vabzdžių pernešamomis žiedadulkėmis). BotŽ130
(gr. entomon – „vabzdys“, phileō – „mėgstu“). Augalų žiedų kryžminis apdulkinimas vabzdžių pernešamomis žiedadulkėmis. Jas išnešioja 3 vabzdžių būriai: plėviasparniai (daugiausia bitės ir kamanės), drugiai ir dvisparniai, retai – vabalai. ŽŪEI464
Žiedų apdulkinimas vabzdžių pernešamomis žiedadulkėmis. SelekŽ211
entomofilija BotŽ130
entomofilija žr. vabzdžiadulka SelekŽ69
entomofilija, entomogamija ŽŪEI464
vabzdžiadulka žr. entomofilija BotŽ461
vabzdžiadulka, entomofilija SelekŽ211
angl. entomophily SelekŽ211
lot. entomophilia BotŽ130
rus. энтомофилия BotŽ130; SelekŽ211


estèzė
(gr. aisthēsis). (Estetikoje). Viena svarbiausių žmogaus dvasinių galių. Greta mąstymo, valios, tikėjimo, vaizduotės, kalbos, atminties ir prasmės, pajauta įsišaknijusi biologinėje, socialinėje, kultūrinėje ir dvasinėje asmenybės prigimtyje. <...>. VLEV587–588
estezė, pajauta VLEV587–588
pajauta žr. estezė VLEXVII243


enurèzė
(gr. en + ure – „šlapintis“). Vaikų ir paauglių nevalingas šlapinimasis, kai organinių sutrikimų nėra. Dažniausiai šlapimo nelaikymo priežastys yra psichologinės, kartais – fiziologinės (sergant epilepsija). Skiriamas naktinis ir dieninis šlapimo nelaikymas: vieni šlapinasi tik naktį, kiti – dieną, dar kiti naktį prišlapina lovą, dieną – drabužius (dažniau berniukai). Kai kuriems vaikams pasitaiko nereguliarus šlapimo nelaikymas. Gydoma daugiausia psichologiniais metodais (pvz., žaidimais), kartais ir vaistais. EdukŽ286
(gr. en – „viduje“ + urēsis – „šlapinimasis“). Nevalingas šlapinimasis. <…>. MedEII331; dar žr. VLEXXIII233
enurezė žr. šlapimo nelaikymas EdukŽ71; MedEI232; VLEV522
šlapimo nelaikymas, enurezė EdukŽ286; MedEII331; VLEXXIII233


glandula pinealis, эпифиз, шишковидная железа

epi`fizė
(gr. epiphysis – „prieaugliukas“). anat., žinduolių, išskyrus tinginius (š. Bradypodidae), kankorėžio pavidalo ataugėlė tarpinių smegenų antgumburio srityje. E. išsivysto iš pinealinio organo; bręstant organizmui, nyksta. Manoma, kad ji reguliuoja lytinių liaukų brendimą. ZoolŽ55
(Epiphysis, cerebri, corpus pineale). Žirnio dydžio endokrininė liauka kaukolės ertmėje už trečiojo skilvelio užpakalinės sienos. Gamina indolo aminų (melatonino) ir polipeptidų grupės hormonus, kurie slopina hipofizės priekinės skilties daugelio hormonų gamybą (turi įtakos lytinių liaukų formavimuisi ir aktyvumui, skydliaukės f-joms, bendram organizmo augimui). <…>. VLEV529
(Corpus pineale). Neporinė belatakė liauka, esanti žmogaus ir daugumos stuburinių gyvūnų tarpinių smegenų antgumbryje. <…>. LTEIII363
epifizė, kankorėžinė liauka LTEIII363; VLEV529; ZoolŽ55
kankorėžinė liauka žr. epifizė VLEIX333
kankorėžinė liauka, epifizė VetŽ158
lot. glandula pinealis VetŽ158
rus. эпифиз, шишковидная железа ZoolŽ55


epicotylus, epicotyl, надсемядольное колено, эпикотиль

epikoti`lis
Pirmasis daigo stiebo tarpubamblis aukščiau skilčialapių. BotŽ31; SelekŽ24
antskiltis, epikotilis BotŽ31; SelekŽ24
epikotilis žr. antskiltis BotŽ131; SelekŽ69
lot. epicotylus BotŽ31; epicotyl SelekŽ24
rus. надсемядольное колено, эпикотиль BotŽ31; эпикотиль SelekŽ24


epilepsy, morbus divinus, morbus sacer, зпилепсия

epilèpsija
(lot. epilepsia < gr. epilambanō – „užpuolu, griebiu“). Lėtinė liga, kuriai būdingi įvairūs priepuoliai, tam tikri asmenybės pakitimai, kartais progresuojantys iki silpnaprotystės. <...>. MedEI235
(lot. epilepsia; gr. epilepsia – „sugriebimas, pagavimas, užvaldymas“). Nepakankamai aiškios etiologijos liga, dažnai prasidedanti jauname amžiuje ir pasireiškianti labai įvairiais priepuoliais; eiga įvairi; galima psichinė degradacija ir psichozės. PsichiatrŽ27
Lėtinė psichinė liga, kuriai būdinga trumpalaikis sąmonės praradimas ir periodiškai pasikartojantys traukulių priepuoliai, specifiniai charakterio pakitimai, progresuojantis intelekto menkėjimas. <...>. PsichŽ78; dar žr. LTEVIII258; VLEV531–532
(gr. epilēpsia – „priepuolis“). Liga, kuriai būdinga traukuliai ir sąmonės netekimo priepuoliai. Iš gyvulių dažniausiai serga šunys, rečiau – kailiniai žvėreliai ir kiaulės, labai retai – arkliai ir galvijai. Sukelia apsinuodijimas, infekcija, galvos smegenų traumos, augliai bei parazitai. <...>. ŽŪEI467
epilepsija, nuomaris MedEI235; PsichiatrŽ27; PsichŽ78; VLEV531–532; ŽŪEI467
nuomaris žr. epilepsija PsichiatrŽ60; PsichŽ190
nuomaris, epilepsija MedEII92; LTEVIII258
angl. epilepsy PsichŽ79
lot. morbus divinus, morbus sacer PsichiatrŽ27
rus. зпилепсия PsichŽ79


epispermium, spermoderma, tunica externa seminis, наружная кожура, спермодерма, эписпермий

epispèrmis
Sėklos luobelės išorinis sluoksnis. BotŽ266
epispermis žr. išorinė luobelė BotŽ132
išorinė luobelė BotŽ266
lot. epispermium, spermoderma, tunica externa seminis BotŽ266
rus. наружная кожура, спермодерма, эписпермий BotŽ266


epistrofė̃jus
Antrasis kaklo slankstelis, turintis už kitus kaklo slankstelius ilgesnį kūną ir stambią plokščią keterinę ataugą. GyvŽ121
ašinis slankstelis, epistrofėjus GyvŽ121
epistrofėjus žr. ašinis slankstelis GyvŽ37
lot. epistropheus GyvŽ198
rus. ось GyvŽ198


eritemà
(gr. erythema – „paraudimas“). 5–15 mm skersmens raudona odos dėmė. <...>. MedEII208
eritema žr. raudonė MedEI238
raudonė, eritema MedEII208


eritrèmija
(gr. erythros – „raudonas“ + haima – „kraujas“). Nepiktybinė navikinė kraujo sistemos liga. Sergant eritremija labiausiai padidėja eritrocitų gamyba – jų būna > 6 mln. 1mm3 kraujo. Kraujyje pagausėja ir hemoglobino (> 200 g 1 l), leukocitų (iki 20–25 tūkst. 1 mm3), trombocitų (> 500 000 1 mm3 kraujo, kartais > 1 mln.). Padidėjus kraujo klampumui, sutrinka jo mikrocirkuliacija (pirmiausia galvos smegenų). <…>. MedEI238
eritremija, tikroji pilnakraujystė, policitemija MedEI238


эритроциты, красные кровяные тельца

eritroci`tai
(gr. erythros – „raudonas“ + cytos – „indas, ląstelė“). hist., esantys kraujo plazmoje. Jų citoplazmoje yra hemoglobino, kvėpavimo pigmento. Nejudrūs, be branduolio, be Goldžio komplekso, mitochondrijų ir be centriolių. Žemesniųjų stuburinių e. turi branduolį, tačiau subrendę nesidaugina. Susidaro kaulų čiulpuose. ZoolŽ56
eritrocitai, raudonieji kūneliai ZoolŽ56
rus. эритроциты, красные кровяные тельца ZoolŽ56


erizipelòidas
(lot. erysipeloidum < gr. erysipelas – „rožė“ + eidos – „pavidalas“). Ūminė infekcinė liga, kuri reiškiasi odos ir sąnarių pažeidimu. <...>. MedEII209
erizipeloidas žr. raudonligė MedEI239
raudonligė, erizipeloidas MedEII209


èrkeris
Išsikišusi iš fasado plokštumos pastato dalis su langais. ArchIŽ287
nuožulni anga, erkeris ArchIŽ74
angl. cant bay ArchIŽ74; jetty ArchIŽ287


eschatològija
(gr. eschatos – „paskutinis, galutinis“ + logos – „mokslas“). Rel. doktrina apie galutinį atskiro žmogaus likimą arba absoliučią pasaulio pabaigą. <...>. ReligŽ118
eschatologija ReligŽ118
pasaulio pabaiga žr. eschatologija ReligŽ286


escapism, escape mechanisms, avoidance, зскапизм, избегание

eskapi`zmas
1. Viena iš neefektyvių reakcijų į kliūtį žmogaus veikloje. <...>. 2. Viena motyvacinio konflikto tendencijų, artėjimo priešprieša. 3. Psichinės gynybos apraiška – šalinimasis nuo nemalonius įvykius (dažniausiai susijusius su nesąmoningais lytiniais arba agresijos impulsais), bausmės baimę primenančių situacijų ir objektų. <...>. PsichŽ323
Individualūs įvairios adaptacijos būdai, kuriais žmogus sušvelnina jį frustruojančią situaciją, faktiškai arba tik vaizduotėje ją pakeičia arba pasitraukia iš jos. <...>. PsichŽ198–199
eskapizmas žr. vengimas PsichŽ80
pabėgimo mechanizmai, eskapizmas PsichŽ198–199
vengimas PsichŽ323
angl. escapism PsichŽ80; escape mechanisms PsichŽ198–199; avoidance PsichŽ323
rus. зскапизм PsichŽ80,198–199; избегание PsichŽ323


eskárpas
Prieštankinė užtvara; priešo atakuojamoje 15°–45° įkalnėje arba upės krante nukasta žemės juosta taip, kad susidaro 2–3 m aukščio status šlaitas, kurio negali įveikti tankai ir šarvuočiai. Priešais eskarpą užminuojama, išilgai eskarpo galima šaudyti iš kulkosvaidžių ir pabūklų. KarŽ68
eskarpas, įkalnės statkampis KarŽ68
angl. scarp KarŽ348
pranc. eskarpe KarŽ68
rus. эскарп KarŽ348


espadrònas
1. Kertamasis ir duriamasis ginklas lenkta geležte. Atsirado VIII a. Į Lietuvą pateko per Indijos, Persijos pirklius ir kaip karo grobis iš turkų, totorių. 2. Sportinis duriamasis ir kertamasis ginklas; vyrų fechtavimosi įrankis. Kardo masė 500 g. Geležtė plieninė, buka, su rankena, 85–90 cm ilgio, 5 mm pločio, 1,2 mm storio. SportŽ1204; dar žr. SportŽ2228
Sportinis duriamasis ir kertamasis ginklas; vyrų fechtavimosi priemonė. <…>. LTEV299
espadronas, kardas LTEV299; SportŽ1204
espadronas žr. kardas (2) SportŽ1122; SportŽ2133
kardas SportŽ2228
angl. sabre SportŽ1204; SportŽ2228
vok. Säbel SportŽ1204; SportŽ2228
rus. сабля SportŽ1204; SportŽ2228


espánderis
Sporto prietaisas rankų, krūtinės ir nugaros raumenims mankštinti. Tampyklę sudaro rankenėlės, sujungtos guminėmis pynėmis arba spyruoklėmis. SportŽ1558; SportŽ2610
espanderis žr. tampyklė SportŽ1112; SportŽ2133
tampyklė, espanderis SportŽ1558; SportŽ2610
angl. expander SportŽ1558; SportŽ2610
vok. Expander, Zuggerät SportŽ1558; SportŽ2610
rus. эспандер SportŽ1558; SportŽ2610


èstrusas
Žinduolių lytinio ciklo folikulinės stadijos dalis, per kurią jie būna lytiškai aktyvūs. <...>. LTEIX520; ŽŪEIII187
estrusas žr. ruja ŽŪEI474
ruja, estrusas LTEIX520; ŽŪEIII187


estuary, эстуарий

estuãrija
1. Gilios ir plačios piltuvo pavidalo žiotys, platėjančios į jūros pusę; viena iš produktyviausių vandens ekosistemų. 2. Pusiau uždaras vandens telkinys upės žemupyje, susiliejantis su jūra ir pasipildantis gėlu vandeniu iš žemyninio nuotėkio baseino [LS3]. AplŽ120
estuarija, upės žiotys AplŽ120
upės žiotys žr. estuarija AplŽ381
angl. estuary AplŽ120
rus. эстуарий AplŽ120


label, этикетка

etikètė
Ženklas, kuriuo žymimi bandymų laukeliai, sėkliniai pasėliai, sandėliuojamos sėklos ir kt. SelekŽ227
etiketė žr. žymena SelekŽ70
žymena, etiketė SelekŽ227
angl. label SelekŽ227
rus. этикетка SelekŽ227


etnoni`mas
Tautos, tautybės, genties ar kitos etninės grupės pavadinimas. Pati tauta lietuvių kalboje vadinama tautovardžio vyriškosios giminės daugiskaita: jotvingiai, latviai, lietuviai, lenkai. KalbŽ208
(etno... + gr. onyma – „vardas“). Tautų, genčių ir kt. etninių bendruomenių vardai. <…>. VLEV646
etnonimai, tautovardžiai VLEV646
etnonimas žr. tautovardis KalbŽ60
tautovardis, etnonimas KalbŽ208
angl. ethnonym KalbŽ208
rus. этноним KalbŽ208


euphony, эвфония, благозвучие

eufònija
Kalbos srauto garsų darna, tarimo patogumas, poetinėje kalboje ir raiškumas, vaizdingumas. Siekiant išvengti neskambių, sunkiai ištariamų garsų samplaikų, dažnai įterpiami tam tikri kiti garsai, pavyzdžiui, dėl eufonijos neretai vartojami sudurtinių žodžių jungiamieji balsiai (žingsniamatis, o ne * žingsnmatis) ir kt. KalbŽ61
eufonija, sąskambis KalbŽ61
sąskambis žr. eufonija KalbŽ178
angl. euphony KalbŽ61
rus. эвфония, благозвучие KalbŽ61


interfi`ksas
Reikšmės neturinti struktūrinė žodžio dalis, esanti tarp kamieno ir darybinės ar gramatinės morfemos ir juos jungianti. <…>. KalbŽ86
interfiksas, tarpdėlis, konektyvas KalbŽ86
konektyvas žr. interfiksas KalbŽ107
tarpdėlis žr. interfiksas KalbŽ205
rus. интерфикс KalbŽ86


настоящие ксерофиты, эксерофиты

eukserofi`tai
(gr. eu – „visiškai, gerai“, ksēros – „sausas“, phyton – „augalas“). Kserofitai tiesiogine to žodžio prasme – gerai prisitaikę prie vandens trūkumo sąlygų, sugebantys pakelti sausrą ir kaitrą. Jie paprastai turi standžius, gausiai plaukuotus lapus. BotŽ134
eukserofitai BotŽ134
tikrieji sausriniai augalai žr. eukserofitai BotŽ63
rus. настоящие ксерофиты, эксерофиты BotŽ134


eunùchas
(gr. eunuchos – „guolio saugotojas“). Vyras, kurio pašalintos sėklidės; iškastruotas haremo tarnas. MedEI244
eunuchas, kastratas MedEI244


evaporation, vaporizing, apourization, Verdampfung, Verdunstung, Evaporatio, испарение, эвапорация

evaporãcija
Medžiagos būsenos virsmas iš skystosios arba kietosios į dujinę. HidreŽ44
Medžiagos kietosios arba skystosios fazės virsmas dujine faze (garais) laisvajame paviršiuje. EkolŽ112
Vandens garavimas iš dirvožemio ar vandens telkinių. AplŽ170
evaporacija žr. garavimas EkolŽ95; HidreŽ40
evaporacija žr. išgarinimas AplŽ122
garavimas EkolŽ112
garavimas, evaporacija HidreŽ44
išgarinimas, evaporacija AplŽ170
angl. evaporation AplŽ170; HidreŽ44; evaporation, vaporizing, apourization EkolŽ112
vok. Verdampfung, Verdunstung HidreŽ44; Evaporatio, Verdunstung, Verdampfung EkolŽ112
rus. испарение HidreŽ44; испарение, эвапорация AplŽ170; EkolŽ112


evètrijos
(Evetria). Lapsukinių šeimos drugiai. 4 rūšys. Paplitę visur, kur auga pušys. <…>. ŽŪEIII572
Pušų kenkėjai, kitaip ūgliagraužiai. ŽŪEI477
evetrijos žr. ūgliagraužiai ŽŪEI477
ūgliagraužiai, evetrijos ŽŪEIII572


evoliùcija
(lot. evolvere – „išvynioti, išrutulioti“). Laipsniškas, tolydus aukštesnės būsenos radimasis iš ankstesnės žemesnės, kai naujoji būsena jau buvo parengta (turėjo prielaidas) ankstesnėje; evoliucijos sąvoka paprastai, ypač kai pabrėžiamas tolydus evoliucijos pobūdis, priešpriešinama revoliucijai, kurios staigus virsmas, beje irgi yra parengiamas ankstesnių sąlygų ir taip pat gali būti laikomas evoliuciniu. FilosŽ264
evoliucija, raida FilosŽ264
raida žr. evoliucija FilosŽ2173


favori`tas
Varžybų dalyvis arba komanda, turintys didžiausią galimybę nugalėti; žiūrovų nepaprastai gerbiamas ir mėgstamas sportininkas. SportŽ1127
favoritas, numylėtinis SportŽ1127
numylėtinis žr. favoritas SportŽ1351
angl. favorite SportŽ1127
pranc. favori SportŽ1127
vok. Favorit SportŽ1127
rus. фаворит SportŽ1127


ežèktorius
Įtaisas po šūvio parako dujoms iš pabūklo vamzdžio išsiurbti ir dūmų koncentracijai tankų, savaeigių artilerijos pabūklų koviniuose skyriuose ir laivų artilerijos bokšteliuose sumažinti. Čiurkšlinis siurblys sudaro slėgio skirtumą vamzdžio žiotyse ir drūtgalyje, dėl to išsiurbiami dūmai. KareŽ105
čiurkšlinis siurblys, ežektorius KareŽ105
ežektorius žr. čiurkšlinis siurblys KareŽ146
angl. ejector KareŽ105
rus. эжектор KareŽ105


fãbrikas
Pramonės įmonė, gaminanti gamybos priemones, medžiagas ir kt. technologinius gaminius; techninis gamybos organizavimo vienetas. <...>. TechEII35
fabrikas, gamykla StatŽ1137
gamykla, fabrikas TechEII35
angl. factory StatŽ1137


file, record batch, fichier, Datei, Feile, файл, пакет записей

fáilas
1. Duomenų rinkinys, turintis vardą. <...>. 2. Meniu grupė, kurioje yra rinkmenos atvėrimo ir įrašymo komandos. <...>. KompeŽ252; dar žr. KompeŽ1119
Informacijos technologijoje naudojamas rinkinys, turintis vardą. ElektrŽ2185
1. Įvardyta vienodos struktūros ir kreipties logiškai susietų įrašų išorinėje atmintyje seka, programavimo kalbos priemonėmis suformuota į vientisą visybę. <...>. 2. Įvardyta mikrokompiuterių išorinės atminties su duomenų rinkiniu sritis. KompŽ61
1. Vienodo tipo įrašų seka arba aibė. 2. Išorinėje atmintyje saugomų duomenų rinkinys, turintis vardą. 3. Įrašų grupė, turinti savo vardą ir laikoma arba apdorojama kaip visuma. TelŽ175
Vienodos struktūros ir vieno naudojimo būdo duomenų, susijusių su tam tikra tema arba problema, sankaupa, kuri duomenų (informacijos) apdorojimo procese traktuojama kaip viena visuma; kompiuterio programa, jos naudojamų duomenų dalis arba vartotojo sukurtas dokumentas. ŽE65
Duomenų rinkinys išorinėje atmintyje. <...>. TechEI590; dar žr. KareŽ502
byla žr. failas InfŽ42
byla, failas ŽE65
failas žr. byla ŽE129
failas žr. rinkmena KareŽ147; KompeŽ73; RadioelŽ184; TelŽ44
failas, byla, rinkmena InfŽ84
failas, rinkmena ElektrŽ2185; KompŽ61; KompeŽ1119; TechEI590
įrašų paketas žr. failas KompŽ158
rinkmena RadioelŽ581
rinkmena žr. failas ElektrŽ2578; InfŽ307; KompŽ196; KompeŽ1409
rinkmena, failas KareŽ502; KompeŽ252
angl. file ElektrŽ2185; InfŽ84; KareŽ502; KompŽ61; KompeŽ252; KompeŽ1119; RadioelŽ581; TechEI590; TelŽ175; ŽE129; record batch KompŽ158
pranc. fichier ElektrŽ2185; RadioelŽ581; TelŽ175
vok. Datei ElektrŽ2185; InfŽ84; Feile, Datei RadioelŽ581
rus. файл ElektrŽ2185; InfŽ84; KareŽ502; KompŽ61; RadioelŽ581; TelŽ175; пакет записей KompŽ158


fãkelas
Kaip ir ugnis plačiąja prasme simbolizuoja atgimimą, tačiau retai pasitaiko krikščionybės dailėje ir simbolikoje. Viduramžiais buvo vartojamas kaip susivaldymo (gesinamas vandeniu iš ąsočio), regėjimo – vieno iš penkių žmogaus pojūčių, rečiau – rūstumo alegorija. Renesanso antkapinėje skulptūroje deglo motyvas buvo siejamas su mirtimi. Deglas šuns nasruose – šv. Dominyko atributas. IkonŽ60
(gr. phakelos – „kuokštas, ryšulys“). TechEI590. 1. Kūrykloje oro, karštų degimo produktų ir juose esančių degių kuro dalelių mišinio srauto dalis, kurioje sudega pagr. dulkinio, skystojo arba dujinio kuro masė. <...>. 2. Žibintas su kotu, dažniausiai iš lazdos, kurios vienas galas apvyniotas dervuotomis pakulomis ar kt. degiąja medžiaga. TechEI389; dar žr. BrandŽ43
Degantis šviestuvas, padarytas iš strypo, kurio viename gale įtaisyta degi medžiaga. SportŽ195; SportŽ2101
deglas SportŽ195
deglas, fakelas IkonŽ60; TechEI389
deglas žr. fakelas BrandŽ27
fakelas, deglas BrandŽ43
fakelas žr. deglas IkonŽ77; SportŽ1127; SportŽ2140; TechEI590
angl. torch BrandŽ43; SportŽ195; SportŽ2101
pranc. flambeau BrandŽ43
vok. Fackel SportŽ195; SportŽ2101; Fackel, Flamme BrandŽ43
rus. факел BrandŽ43; SportŽ195; SportŽ2101


facsimile communication, fax, факс, факсимильная связь

fãksas
Telegrafo ryšio rūšis: per atstumą perduodamas ir priimamas plokščio vienspalvio, spalvoto ar toninio originalo (pvz., spausdintinio ar rašytinio teksto, brėžinio, fotografinės nuotraukos) vaizdas, paprastai telefono tinklais ar radijo ryšio kanalais. Faksimilinis ryšys perduoda ir priima dokumento kopiją, kuri pripažinta teisiniu dokumentu su visomis būtinomis tikro dokumento žymėmis: parašais, datomis, antspaudais. Vaizdams perduoti ir atkurti naudojama faksimilinė mašina ir fakso plokštė. KareŽ503
faksas žr. faksimilinis ryšys KareŽ147
faksimilinis ryšys, faksas KareŽ503
angl. facsimile communication, fax KareŽ503
rus. факс, факсимильная связь KareŽ503


factor, ecofactor, Faktor, Ökofaktor, фактор

fãktorius
Jėga, sukelianti ir veikianti kurį nors procesą ar reiškinį. EkolŽ330
Jėga, sukelianti ir veikianti kurį nors reiškinį; proceso varomoji jėga, būtina jo vyksmo sąlyga. AplŽ399; dar žr. SelekŽ214; ŽE129
(lot. factor – „darytojas“). Vykstančio proceso priežastis, stumiamoji jėga arba viena iš pagrindinių sąlygų. BotŽ135
Skatinamųjų priežasčių visuma, atskleidžianti reiškinio ar vyksmo esmę, funkcinį ir priežastinį ryšį. SportŽ2694
faktorius, veiksnys BotŽ135; GeodezŽ41; InfŽ86
faktorius žr. veiksnys AplŽ123; ArchŽ123; EkolŽ97; SelekŽ70; SportŽ2140
veiksnys EkolŽ330; SportŽ2694
veiksnys žr. faktorius BotŽ476; GeodezŽ170; InfŽ404
veiksnys, faktorius AplŽ399; SelekŽ214
lot. factor BotŽ135; ŽE129
angl. factor, ecofactor EkolŽ330; factor AplŽ399; InfŽ86; SelekŽ214; SportŽ2694
vok. Faktor, Ökofaktor EkolŽ330; Faktor InfŽ86; SportŽ2694
rus. фактор AplŽ399; BotŽ135; EkolŽ330; GeodezŽ41; InfŽ86; SelekŽ214; SportŽ2694


falcãvimas
Vienas iš brošiūravimo procesų – lankstyti į sąsiuvinius išspausdintus lapus, kad puslapiai būtų sudėti numeracijos tvarka. ŽE262; dar žr. BibliotekŽII43; LTEVI352; ŽŽ330
Išspausdintų lapų lankstymas. Lankstant gaunami 4, 8, 16, 32 (rečiau 12 ir 24) p. sąsiuviniai ar iki 24 p. leidinys (bukletas, prospektas). <...>. KnygŽ212
falcavimas ntk. lankstymas BibliotekŽII25
falcavimas žr. lankstymas KnygŽ105
lankstymas BibliotekŽII43
lankstymas, falcavimas ŽE262
lankstymas, lenkimas PolŽ66; ŽŽ323
angl. folding BibliotekŽII43
vok. falzen KnygŽ105; ŽE262; Falzung BibliotekŽII43
rus. фальцовка BibliotekŽII43


fantãzija
Psichikos procesas – naujų vaizdinių sudarymas pertvarkant atmintyje jau turimą vaizdinę patirtį. <...>. MedEII410; dar žr. PsichŽ319
Žmogaus psichinė veikla, kuria sukuriamos vaizdinės ir mintinės konstrukcijos, atspindinčios tikrovę pakeistu pavidalu. <...>. LTEXII11
fantazija žr. vaizduotė PsichŽ83; LTEXII11
vaizduotė, fantazija MedEII410; PsichŽ319
angl. imagination, imagery PsichŽ319
rus. воображение PsichŽ319


farmacèutas
(gr. pharmakeutēs – „gaminantis vaistus“). Farmacijos specialistas, turintis aukštąjį (provizoriaus) arba specialų vidurinį (vad. provizoriaus padėjėjas) išsimokslinimą. <...>. MedEI247
farmaceutas, farmacininkas, vaistininkas MedEI247


farmãcija
(gr. pharmakeia – „vaistų davimas arba vartojimas“). Vaistinių medžiagų gavimo, apdirbimo, vaistų gaminimo, kontrolės, laikymo ir išdavimo mokslas ir praktinė veikla. <...>. MedEI247
farmacija, vaistininkystė MedEI247


feeder, ligne d’alimentation, artère, Speiseleitung, Energieleitung, Versorgungsleitung, Feeder, фидерная линия, питающая линия, линия питания, фидер

fi`deris
1. (Energetikoje). Iš maitinimo šaltinio (elektrinės ar pastotės) išvesta elektros linija, tiekianti energiją elektros vartotojams. <...>. 2 (Radiotechnikoje). Kabeliai, bangolaidžiai, juostelinės linijos, jungiančios ryšių įrangą, pvz., siųstuvą su siuntimo anketa, imtuvą su priėmimo antena. <...>. TechEIII108–109
Oro arba kabelinė linija, kuria elektros vartotojai prijungiami prie maitinimo šaltinio (elektrinės arba pastotės). ElektrŽ2249
fideris ntk. maitinimo linija ElektrŽ1123; TechEI604
fideris žr. maitinimo linija ElektrŽ2194; GeodezŽ41
maitinimo linija, fideris ElektrŽ2249; GeodezŽ83
maitinimo linija TechEIII108
angl. feeder ElektrŽ1282; ElektrŽ2249; TechEI604
pranc. ligne d?alimentation, feeder, artère ElektrŽ1282; ligne d?alimentation, feeder ElektrŽ2249
vok. Speiseleitung, Energieleitung, Versorgungsleitung, Feeder ElektrŽ1282; Energieleitung, Versorgungsleitung, Speiseleitung ElektrŽ2249
rus. фидерная линия GeodezŽ83; питающая линия, линия питания, фидер ElektrŽ1282; линия питания ElektrŽ2249


speed play, Fahrtlek, Fahrtspiel, фартлек

fártlekas
Bėgimas vietove kaitaliojant greitį (pagal vietovės pobūdį arba numatytą programą), nuotolio ilgį, darant fizinius pratimus; žaidimas greitai einant. SportŽ163; SportŽ269
fartlekas ntk. kaitusis bėgimas SportŽ1127; SportŽ2140
kaitusis bėgimas SportŽ163; SportŽ269
angl. speed play SportŽ163; SportŽ269
vok. Fahrtlek, Fahrtspiel SportŽ163; SportŽ269
rus. фартлек SportŽ163; SportŽ269


clearway, fairway, navigating channel, water way, waterway, Fahrbahn, Fahrwasser, Fahrrinne, фарватер

farvãteris
Saugus vandens kelias plaukti laivams tarp kliūčių, seklumų, paprastai nužymėtas signaliniais ženklais (gairėmis, bakenais, plūdurais). JūrŽ188
(ol. vaarwater < varen – „judėti, plaukti“ + water – „vanduo“). TechEI593. 1. Saugus vandens kelias laivams plaukti upe, ežeru, jūra, sąsiauriu, fiordu tarp kliūčių (matomų ir povandeninių). 2. Upės vagos išilginis ruožas, tinkamas plaukioti tam tikros grimzlės laivams. SportŽ1290; dar žr. SportŽ2316; TechEII672
Laivybos trasa, pažymėta navigaciniuose jūrlapiuose ir atitinkamais ženklais natūroje. KrantŽ235; dar žr. MeliorŽ53
Paženklintas saugus vandens kelias laivams tarp įvairių kliūčių (salų, povandeninių kliūčių, minų užtvarų ir kt.); žymimas navigacinio ribojimo priemonėmis. Karo metu laivų plaukiojimas pavojinguose (dėl minų) rajonuose atliekamas kariniais farvateriais, kurie skiriami į veikiančius (pagrindinis), atsarginius ir apeinamuosius. KareŽ310
farvateris KrantŽ235
farvateris ntk. laivakelis SportŽ1127
farvateris žr. laivakelis KareŽ147; SportŽ2140; TechEI593
farvateris, laivakelis GeodezŽ41; MeliorŽ53; StatŽ161,137
laivakelis SportŽ1290; SportŽ2316
laivakelis žr. farvateris GeodezŽ79; MeliorŽ53
laivakelis, farvateris JūrŽ188; KareŽ310; StatŽ1366; TechEII672
vedlinė žr. farvateris KrantŽ263
angl. clearway StatŽ161; fairway JūrŽ188; StatŽ1137; fairway, navigating channel SportŽ1290; SportŽ2316; fairway, water way KrantŽ235; waterway KareŽ310; StatŽ1366
vok. Fahrbahn, Fahrwasser SportŽ1290; SportŽ2316; Fahrrinne KrantŽ235
rus. фарватер GeodezŽ41; JūrŽ188; KareŽ310; KrantŽ235; SportŽ1290; SportŽ2316


fasciãcija
Stiebo arba jo dalies išaugimas juostos pavidalu. Tai savotiškas išsigimimo reiškinys. BotŽ418
fasciacija žr. sujuostėjimas BotŽ135
sujuostėjimas, fasciacija BotŽ418
lot. fasciatio BotŽ418
rus. фасциация BotŽ418


fãscija
(lot. fascia – „raištis, juosta“). Jungiamojo audinio plėvelė, gaubianti raumenis, organus, kraujagysles ir kitas kūno dalis. <...>. LTEIII442; MedEI249
fascija, vystas LTEIII442; MedEI249
jungiamojo audinio plėvė, fascija, vystas PaukščŽ67


fasciolà
(lot. Fasciola hepatica). Digeninių siurbikių klasės kirmėlė. <...>. LTEV443
fasciola, kepeninė siurbikė LTEIII442
kepeninė siurbikė, fasciola LTEV443


fašinà
Žabų ryšulys, naudojamas kanalų ir pylimų šlaitams, upių krantams bei dugnui tvirtinti, bunoms, laikinoms damboms bei užtvankoms statyti, keliams pelkėtose vietose tiesti. <...>. ŽŪEIII790; dar žr. EkolŽ339
Žabų ryšulys, vartojamas kanalų šlaitams, upių krantams, pylimams sustiprinti, užtvankoms įtaisyti, pelkėtose vietose keliams tiesti. MeliorŽ53
(vok. Faschine < lot. fascis – „ryšulys“). Žabų ryšulys pylimams sustiprinti <...>. TechEI594
Surištų vielomis, virvėmis žabų pluoštas, naudojamas fortifikacinių įrenginių ir statinių perdangoms ir drenavimui, gulekšnių keliui grįsti ir kt. KareŽ694
fašina ntk. žabinys EkolŽ97; ŽŪEI481, ŽŪEIII790
fašina žr. žabinys KareŽ147; MeliorŽ201; TechEI594
žabinys EkolŽ339; ŽŪEIII790
žabinys, fašina KareŽ694
žabinys žr. fašina MeliorŽ201
angl. fascine EkolŽ339; faggot, fascine KareŽ694
vok. Faschine EkolŽ340; TechEI594; ŽŪEI481
rus. фашина EkolŽ340; KareŽ694; MeliorŽ53


fãvusas
(lot. favus). Grybelinė plaukų, odos ir nagų liga. <...>. MedEI249
favusas, susna MedEI249
susna, favusas MedEII304


fãzė
1. Morfologiškai apibūdinama augalų vystymosi pakopa; 2. Homogeninių įvairialytės sistemos dalių, turinčių vienodą sudėtį ir termodinamines savybes, visuma. AplŽ124
Morfologiškai charakterizuojama vystymosi pakopa. BotŽ135
Morfologiškai skirtinga raidos pakopa. SelekŽ204
fazė, tarpsnis AplŽ124; BotŽ135
fazė žr. tarpsnis SelekŽ71
tarpsnis, fazė SelekŽ204
tarpsnis žr. fazė AplŽ360; BotŽ439
angl. phase AplŽ124; phase, stage SelekŽ204
rus. фаза AplŽ124; BotŽ135; SelekŽ204


nykimas (ryšiai), tilsmas, fedingas (ryšiai)

fading (Communications), fading, évanouissement, Schwunderscheinung, Schwund, замирание, фединг (свазь)

fèdingas
(angl. fading – „silpnėjimas, nykimas“). Trumpas (nuo sekundės dalių iki keliolikos sekundžių) periodiškai ar nereguliariai pasikartojantis iš toli sklindančio priimamojo signalo silpimas (kartais net išnykimas) arba iškraipymas. TechEI598
fedingas žr. nykimas (ryšiai) AviacŽ29
fedingas žr. tilsmas RadioelŽ189
fedingas, tilsmas TechEI598
nykimas, fedingas (ryšiai) AviacŽ70
tilsmas RadioelŽ753
angl. fading (Communications) AviacŽ70; fading RadioelŽ753
pranc. évanouissement RadioelŽ753
vok. Schwunderscheinung, Schwund RadioelŽ753
rus. замирание RadioelŽ753, AviacŽ70; замирание, фединг (свазь) AviacŽ70


feirà
Apvalus akmuo, esantis keltų paminklo , kurį sudaro ratu išdėstyti menhyrai, centre. ArchIŽ189
druidų akmuo, feira ArchIŽ189
angl. feyra ArchIŽ189


facces, excrements, faeces, excrement, Mist, Exkrement, экскременты, кал

fekãlijos
Gyvūnų ir žmogaus tiesiosios žarnos turinys, išskiriamas tuštinantis. Jį sudaro medžiagų apykaitos produktai, nesuvirškinto maisto likučiai ir mokroorganizmai. Dirvožemyje ir vandenyje (valymo įrengimuose) išmatos tampa maisto substratu bakterijoms, mikromicetams, pirmuonims, kurie jas mineralizuoja. EkolŽ143
(lot. facces – „nuosėdos, atmatos“). MedEI250. Tiesiosios žarnos turinys, išskiriamas per tuštinimąsi. <...>. MedEI366
(lot. faex, dgs. faeces – „nuosėdos; išmatos“). Žmogaus kietųjų ir skystųjų ekskrementų mišinys. Suaugęs žmogus per dieną išskiria vid. 1,5 kg skystųjų ir kietųjų išmatų, kuriose yra 1,1% azoto, 0,26% fosforo, 0,22% kalio, 0,48% chloro. <...>. ŽŪEI481; dar žr. GyvŽ55; ŽŪEI662
ekskrementai žr. išmatos EkolŽ87; GyvŽ36; MedEI218
fekalijos ntk. išmatos GyvŽ39
fekalijos žr. išmatos MedEI250
išmatos, ekskrementai EkolŽ143; GyvŽ55
išmatos, fekalijos, ekskrementai MedEI366; ŽŪEI662
lot. facces MedEI250
angl. excrements EkolŽ143; faeces, excrement GyvŽ170
vok. Mist, Exkrement EkolŽ143
rus. экскременты EkolŽ143; кал GyvŽ170


contextus suberosus, suber, пробка, пробковая ткань, феллёма

felòmas
Pats išorinis vandeniui nepralaidus dengiamojo audinio – peridermos sluoksnis, sudarytas iš negyvų, sukamštėjusiomis sienelėmis, plokščių ląstelių, išsidėsčiusių spindulinėmis eilėmis. BotŽ46
Augalo stiebo ir šaknies antrinio dengiamojo audinio sluoksnis. <...>. LTEV242; ŽŪEII39
felomas žr. kamštinis audinys BotŽ136
kamštinis audinys, felomas BotŽ46; LTEV242; ŽŪEII39
lot. contextus suberosus, suber BotŽ46
rus. пробка, пробковая ткань, феллёма BotŽ46


femūrà
Ilga iškili briauna tarp triglifo griovelių. ArchIŽ188
triglifo briauna, femūra ArchIŽ188
angl. femur ArchIŽ188


phenological phase, фенологическая фаза

fenofãzė
Augalo ontogenezės tarpsnis, apibūdinamas pagal morfogenetinių požymių kaitą. SelekŽ204
fenofazė žr. tarpsnis (fenologinis t.) SelekŽ71
fenologinis tarpsnis, fenofazė SelekŽ204
angl. phenological phase SelekŽ204
rus. фенологическая фаза SelekŽ204


fermentatio, брожение, ферментация

fermentãcija
Įvairių mikrobų atliekamas fermentacinis angliavandenių skaidymas, iš kurio tie mikrobai gauna energiją; šis procesas paprastai yra susijęs su tirpalo parūgštėjimu, kartais – dujų išsiskyrimu. Rūgimai būna anaerobiniai (be deguonies) ir oksidaciniai (prijungiant deguonį). BotŽ364
fermentacija žr. rūgimas BotŽ136; VLEVI42
rūgimas, fermentavimas, fermentacija PolŽ32
rūgimas BotŽ364
lot. fermentatio BotŽ364
rus. брожение BotŽ364; PolŽ24; ферментация BotŽ364; PolŽ289


fertilitas, fertility, фертильность, плодовитость

fertilùmas
(lot. fertilis – „derlingas, vaisingas“). Organizmo paveldimas gebėjimas lytinio dauginimosi būdu produkuoti gyvybingus palikuonis. Kai kurių augalų ir gyvūnų, ypač parazitų, fertilumas labai didelis; gyvūnų, kurie rūpinasi savo palikuonimis – mažas. Fertilumui sumažėjus, rūšis gali išnykti. Didelis organizmų fertilumas lengvina jų veislinę atranką. ŽŪEI488
(lot. fertilis – „vaisingas“). Subrendusio organizmo sugebėjimas duoti palikuonis. BotŽ466; VLEVI51
Paveldimas organizmo gebėjimas produkuoti gyvybingus palikuonis. SelekŽ211
fertilumas žr. vaisingumas BotŽ137; SelekŽ72
fertilumas, vaisingumas VLEVI51; ŽŪEI488
vaisingumas, fertilumas BotŽ466; SelekŽ211
lot. fertilitas BotŽ466
angl. fertility SelekŽ204
rus. фертильность BotŽ466; плодовитость, фертильность SelekŽ204


fiksãtorius
Įvairių tipų fiksatoriai, naudojami inkaro grandinių papildomam pritvirtinimui prie laivo korpuso. JūrŽ88
fiksatorius, stabdiklis JūrŽ88
angl. stopper JūrŽ88
rus. стопор JūrŽ88


filantròpija
Materialinė, medicininė, kultūrinė parama, kurią jos reikalingiems žmonėms teikia religinės ir kt. org-jos, privatūs asmenys. ReligŽ214
Materialinė, medicininė, švietimo, kultūrinė parama, kurią daliai nedarbingų, negalinčių iš darbo pragyventi ar stichinės nelaimės ištiktų gyventojų teikia konfesinės, visuomeninės organizacijos ir privatūs asmenys. <...>. GeogrŽ108
Labdaros davimas. Labdarybė atsirado klostantis turtinei nelygybei. <...>. VLEXI393
filantropija žr. labdarybė VLEVI69
labdarybė, filantropija GeogrŽ108; VLEXI393
gr. philanthrōpia ReligŽ125


fi`lcas
Lapų pavidalo ar kitokios formos gaminys iš suvelto pluošto sluoksnio. TekstilŽ2409
filcas žr. veltinys TekstilŽ2103
veltinys TekstilŽ2409
angl. felt TekstilŽ2409
pranc. feutre TekstilŽ2409
vok. Filz TekstilŽ2409
rus. войлок, фильц TekstilŽ2409


filiãlas
Įmonė, kurios per 50 proc. turinčių balsavimo teisę akcijų savininkė yra kita įmonė. VadŽ53
filialas VadŽ53
pavaldžioji įmonė žr. filialas VadŽ55


filigrãnas
Ženklas (paprastai gamintojo) arba vaizdas popieriuje, matomas tik prieš šviesą. Iš taip paženklinto popieriaus gaminami pinigai, valstybinės svarbos dokumentai ir kt. BibliotekŽII95
Linijinis piešinys, įrašas arba ženklas popieriuje, matomas tik prieš šviesą. Daromas gaminant popierių: drėgnos popieriaus masės paviršiuje vandenženklis įspaudžiamas spec. forma (padaryta iš vielelių) arba lygintuvu (eguteriu). <...>. DailŽ438
Ženklas arba piešinys popieriuje, matomas tik prieš šviesą. <...>. LTEXII76; ŽE548; ŽŽ344
Iš vielos nupinta figūra (herbas, vardas, emblema), dedama į popieriaus semiamosios formos dugną. <...>. TechEI604
(lot. filium – „siūlas“ + granum – „grūdas“). 4. Vandens ženklas popieriuje. DailŽ124
filigranas ntk. vandenženklis BibliotekŽII25
filigranas žr. vandenženklis DailŽ124; VLEVI72; ŽE131; ŽŽ323
vandenženklis, filigranas DailŽ438; LTEXII76; TechEI604; ŽE548; ŽŽ344


fi`lingas
(vok. Füllung < füllen – „pripildyti“). Medžio dirbinių konstrukcinis ir dekorat. elementas: įv. pavidalo plokštė, dažn. profiliuotais kraštais. Įterpiama į rėmą, kartais pritvirtinama vidiniais pagalbiniais kyliukais. <...>. DailŽ169
1. Archit-ros elementas – nedidelis įgilintas, profiliuota juostele įrėmintas, dažn. stačiakampės formos plotas pastato sienoje, cokolyje, piliastre. <...>. 2. Medinių durų, baldų, sienų plokščių konstrukcinis ir puošybos elementas – plona plokštė, dažniausiai profiliuotais kraštais, įterpta į masyvių lentų rėmą. VLEVIII312
filingas žr. įsprūda DailŽ124; VLEVI73
įsprūda, filingas DailŽ169; VLEVIII312


filjèrė
(pranc. filiere < fil – „pluoštas, siūlas, viela“). Mašinų detalė ar įtaisas su viena ar daugiau skylių medžiagai formuoti. <...>. TechEI604
3. Traukinio staklyno įrankis su medžiagos formavimo skyle. Tinka vielai, strypams ir vamzdžiams gaminti. <...>. TechEI56
akutė TechEI56
akutė, filjerė GeodezŽ10
filjerė žr. akutė (3) TechEI604; GeodezŽ41
rus. фильера GeodezŽ10


filtration, percolation, Filtration, Versickerung, фильтрация, просачивание

filtrãcija
Vandens smelkimasis į gruntą ar poringą uolieną, nuosėdą. KrantŽ86
filtracija, smelkimasis KrantŽ86
smelkimasis žr. filtracija KrantŽ132
angl. filtration, percolation KrantŽ86
vok. Filtration, Versickerung KrantŽ86
rus. фильтрация, просачивание KrantŽ86


filter, strainer, filtre, cleaner, Filter, Sieb, фильтр

fi`ltras
Įrenginys (prietaisas) vandeniui ar kitam skysčiui perkošti. MeliorŽ54
1. Akyta arba grūdėta medžiaga skysčiams ar dujoms filtruoti. 2. Įtaisas tam tikro dažnio elektros srovei, elektromagnetinėms bangoms, garso bangoms praleisti. 3. Įtaisas kietosioms priemaišoms iš vandens arba nuotekų srauto pašalinti; rankiniu arba mechaniniu būdu valomi strypai, judama juosta, sukamas skridinys arba būgnas iš plyšėtų metalinių lakštų, vielos ar vielinio tinklelio [LS3]. AplŽ125
filtras, koštuvas AplŽ125; FizŽ282; GeodezŽ41; GeolŽ159; MeliorŽ54; StatŽ161,141,322
koštuvas žr. filtras AplŽ207; GeodezŽ75; MeliorŽ91
angl. filter, strainer AplŽ125; filtre, filter FizŽ282; cleaner StatŽ161,322; filter StatŽ1141; strainer StatŽ1322
vok. Filter, Sieb FizŽ282
rus. фильтр AplŽ125; FizŽ282; GeodezŽ41; GeolŽ159; MeliorŽ54,91


košimas(is), košimas, filtravimas, filtravimas(is)

filtrãvimas
Skendinčiųjų medžiagų šalinimas iš vandens leidžiant jį pro akytosios medžiagos sluoksnį arba tam tikro tankumo tinklelį. AplŽ126
filtravimas(is), košimas(is) GeodezŽ41
filtravimas, košimas AplŽ126
košimas žr. filtravimas AplŽ207
košimas(is) žr. filtravimas(is) GeodezŽ75
angl. filtration AplŽ126
rus. фильтрация AplŽ126; GeodezŽ41


finali`zmas
(lot. finalis – „galinis“, gr. telos – „tikslas, pabaiga“). Ko nors apibrėžtumas, to dalyko pabaiga kaip jo visiškas pabaigimas. FilosŽ2217
finalizmas žr. tikslingumas FilosŽ269
tikslingumas, finalizmas, teologija FilosŽ2217


inversija, atvirkštinė žodžių tvarka, apgrąža

inverse word-order, inversion, обратный порядок слов, инверсия, reversal, reversion, renversement, Inversion, Umkehr, Umkehr(ung), Umkehrung, обращение

invèrsija
1. Režimas, kai prijungus teigiamąją įtampą tarp laidininko ir skylinio puslaidininkio, kuriuos skiria plonas dielektriko sluoksnis, yra atstumiami pagrindiniai krūvininkai – skylės, o šalutiniai krūvininkai – elektronai pritraukiami prie ribos paviršiaus. 2. Vieno kintamojo loginė operacija, kurios reikšmė visada priešinga kintamojo reikšmei. ElektrŽ246
1. Jungino perėjimas į kitą izomerinę formą; 2. chromosomos struktūros pakitimas, atsiradęs pasukus segmentą 180°; 3. pozityvinio fotografinio atvaizdo gavimas be negatyvinio; 4. šviesos poliarizacijos plokštumos sukimo dydžio ir vertės pokytis disacharidų hodrolizės metu. ChŽ1173; ChŽ2192
Chromosomos struktūros pakitimas, atsiradęs dėl to, kad vienas ar keli jos segmentai pasisuko 180° kampu. EkolŽ23
Chromosomų mutacija, atsirandanti, kai dėl chromosomų trūkių dviejose vietose kuri nors jos dalis pasisuka 180°. SelekŽ25
apgrąža FizŽ332
apgrąža žr. inversija ChŽ152; ChŽ256
apgrąža, inversija EkolŽ23; ElektrŽ130; ElektrŽ246; FizŽ215; SelekŽ25
inversija žr. apgrąža EkolŽ141; ElektrŽ130; ElektrŽ2270; FizŽ2114; FizŽ3269; SelekŽ97
inversija, apgrąža ChŽ1173; ChŽ2192
angl. inversion EkolŽ23; ChŽ1173; ChŽ2192; SelekŽ25; inversion, reversal ElektrŽ130; ElektrŽ246; inversion, reversal, reversion FizŽ215; FizŽ332
pranc. inversion, renversement ElektrŽ130; ElektrŽ246; FizŽ332
vok. Inversion EkolŽ23; Umkehr, Inversion ElektrŽ130; ElektrŽ246; Inversion, Umkehr(ung) FizŽ215; Inversion, Umkehrung, Umkehr FizŽ332
rus. инверсия ChŽ1173; ChŽ2192; EkolŽ23; SelekŽ25; инверсия, обращение ElektrŽ130; ElektrŽ246; FizŽ215; FizŽ332
(lot. inversio – „perkeitimas“). Įprastinės žodžių tvarkos keitimas, kuriuo siekiama parodyti aktualiąją sakinio skaidą arba suteikti pasakymui tam tikrą stilistinį atspalvį. LKE260
Žodžių tvarka, skirtinga nuo kalboje vyraujančių žodžių tvarkos polinkių <...>. LKE48
Subjektyvus įprastinės žodžių ir jų junginių tvarkos pakeitimas sakinyje: Girdėjo tas kalbas ir Antanas, ir Jonas Puodžiūnai, ir jų žmonos (A. Vienuolis). Atkelto arba nukelto žodžio ar junginio paryškinama, pabrėžiama prasmė ir kartu keičiama sakinio ritmika bei intonacija, plg. tautinės vėliavos plaikstėsi (įprastinė žodžių tvarka) ir plaikstėsi vėliavos tautinės (atvirkštinė žodžių tvarka). <…>. KalbŽ30
atvirkštinė žodžių tvarka, inversija KalbŽ30; LKE48
inversija LKE260
inversija žr. atvirkštinė žodžių tvarka KalbŽ87
angl. inverse word-order, inversion KalbŽ30
rus. обратный порядок слов, инверсия KalbŽ30


fi`nišas
(lot. finis – „pabaiga; tikslas, riba“). 1. Tiksliai pažymėtas galutinis nuotolio punktas; tiksliai pažymėta ciklinių sporto šakų galutinė nuotolio vieta, kurioje įrengti automatiniai rezultatų fiksavimo prietaisai. 2. Baigiamoji greičio varžybų dalis. 3. Greitėjimas įveikiant baigiamąją, paskutinę nuotolio dalį. SportŽ1138; SportŽ2153
(angl. finish – „pabaiga, riba“). 1. Tiksliai pažymėtas galutinis nuotolio punktas. <...>. 2. Baigiamoji greičio varžybų dalis. 3. Greitėjimas baigiant įveikti nuotolį. VLEVI110
baigmė žr. finišas SportŽ262
finišas, baigmė SportŽ2153
angl. finish SportŽ1138; SportŽ2153
vok. Ziel, Endziel SportŽ1138; SportŽ2153
rus. финиш SportŽ1138; SportŽ2153


feinting movement, Ablenkungsbewegung, Finte, отвлекающее движение, финт

fi`ntas
Judesys taktikos sumetimais, kuriuo sportininkas slepia parengiamąją technikos veiksmo fazę, kad suklaidintų varžovą. Prieš norimą veiksmą jis daro kitokį arba neužbaigęs pradėto veiksmo, pakeičia jį tikruoju. SportŽ1197; dar žr. SportŽ2219–220
fintas ntk. klaidinamasis judesys SportŽ1138; SportŽ2153
klaidinamasis judesys SportŽ2219
angl. feinting movement SportŽ1197; SportŽ2219
vok. Ablenkungsbewegung, Finte SportŽ1197; SportŽ2219
rus. отвлекающее движение, финт SportŽ1197; SportŽ2219


firktòrijus
Senovės Graikijoje stebėjimo bokštas, nuo kurio sargybinis, uždegęs ugnį galėjo perspėti apie artėjantį priešą. ArchIŽ394
sargybos bokštas, firktorijus ArchIŽ394
angl. phyrctorion ArchIŽ394


fi`rma
Verslo organizavimo forma; įmonė (firma), kuri juridiškai yra atskirta nuo jos savininkų. EkonŽ14
Jurid. asmens statusą turintis ūk. komercinis darinys, kurio veiklos materialinę bazę sudaro tam tikru būdu sujungtas turtas. <…>. VLEIII56–57
bendrovė VLEIII56
firma žr. bendrovė VLEVI116
angl. company, corporation EkonŽ14


fi`skas
1. Valstybės fin. išteklių visuma. <...>. 2. Iždą 1 tvarkanti vyr-bės įstaiga. <...>. 3. Šalies valdovo (pvz., karaliaus, chano, caro, kunigaikščio), bažnyčios, šventyklos, vienuolyno, dvaro ar kt. įstaigos pinigų, brangakmenių ir kt. materialinių vertybių saugykla, slaptavietė. <...>. VLEVIII453
1. Romos imperatorių iždas. <...>. VLEVI121
fiskas žr. iždas VLEVI121
iždas, fiskas VLEVIII453